Nadškofija Ljubljana

Duhovno-umetniški večer z arhitektom Robertom Dolinarjem in dr. Jožefom Muhovičem
2022-12-08 19:45 (Europe/Ljubljana)
Na praznik brezmadežnega spočetja Device Marije, v četrtek, 8. decembra 2022, ob 19.45 vas vabimo na duhovno-umetniški večer z gostoma, arhitektom Robertom Dolinarjem in dr. Jožefom Muhovičem, rednim profesorjem na Akademiji za likovno umetnost in oblikovanje Univerze v Ljubljani. Večer bo vodila profesorica umetnostne zgodovine mag. Bernarda Stenovec.
Dogodek bo potekal v Marijini kapela, v cerkvi sv. Jožefa na Poljanah v Ljubljani.
Z duhovno-umetniškim večerom se bomo na kraju samem spomnili 20-letnice spoštljivo prenovljene Marijine kapele pri Sv. Jožefu v Ljubljani, enega prvih del arhitekta Roberta Dolinarja.
Rektor cerkve sv. Jožefa p. Tomaž Mikuš DJ
Vir: Katoliška Cerkev

Adventna duhovna obnova: Vse stvarstvo trpi porodne bolečine (Rm 8,22)
2022-12-09 18:00 - 2022-12-11 13:00
Ignacijev dom duhovnosti vabi na adventno duhovno obnovo z naslovom Vse stvarstvo trpi porodne bolečine (Rm 8,22), ki jo bo od 9. decembra 2022 vodil p. Janez Poljanšek DJ.
Vse stvarstvo, s človeško zgodovino vred, je polno bolečine, nasprotij, hrepenenja po odrešenju. Ali znamo prisluhniti tej bolečini? Se čutimo povabljene, da pomagamo lajšati porodne bolečine stvarstva? Kako skrbimo za zemljo, naš skupni dom? O teh vprašanjih bomo molili, jih premišljevali ob Božji besedi in odlomkih iz literature, v ozračju tišine in medsebojne podelitve.
PRIJAVE
Vir: Katoliška Cerkev

Romanje po Rožnovenski poti
2022-12-10 08:30 - 12:30
V soboto, 10 decembra 2022, društvo Sveta Neža za ohranjanje kulture in razvoj kraja vabi na adventno romanje po Rožnovenski poti.
Prijatelji Rožnovenske poti še zadnjič letos vabijo na tradicionalno adventno romanje po Rožnovenski poti.
Geslo zadnjega skupinskega romanja v tem letu se glasi:
Pripravite Gospodovo pot,
zravnajte njegove steze! (Lk 3,4)
Vabljeni, da se tudi z romanjem po Rožnovenski poti pripravite na rojstvo našega zveličarja Kristusa.
Ob 8:30 uri se udeležimo svete maše v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah, nato pa se zberemo ob spomeniku papeža Janeza Pavla II pred baziliko. Na približno 12 kilometrov dolgo pot se odpravimo ob vsakem vremenu. Hoje je za štiri ure. Na pol poti, na info točki, je poskrbljeno tudi za okrepčilo. Poskrbite za primerno obutev in oblačila.
Vir: Marija.si

Srečanje nadškofa s katehumeni in podelitev Svetega pisma
2022-12-11 16:00 - 17:00
Ljubljanski nadškof Stanislav Zore OFM bo v nedeljo, 11. 12. sprejel letošnje katehumene in jim ob tej priložnosti podelil Sveto pismo. Sveto mašo bo daroval v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, ob 16. uri.

Večer Plus+
2022-12-13 19:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in skupina Svetnik.
KDAJ: 13. december 2022 ob 19.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: Večeri so odprti za vse starosti.
Vir: Katoliška mladina

Duhovni program za mlade, na poti iskanja ter za mladoporočence
2022-12-16 18:00 - 2022-12-18 13:00
Bratstvo Evangelii gaudium vabi vse mlade, ki so še na poti iskanja ter vse, ki so že v paru ali pred kratkim poročeni, na vikend Tobija in Sara, ki bo od 16. do 18. decembra 2022 v Hiši Kruha pri Svetem Duhu.
Skupaj bomo spoznavali svetopisemsko zgodbo teh dveh mladih, ki nam razkriva pomembne korake za trden zakon.
Več informacij na: https://www.fraternitaevangeliigaudium.com/domov.html
Prijave na: feg.slovenija@gmail.com
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. maša za domovino
2022-12-22 18:30
Sveto mašo za domovino, pred praznikom samostojnosti in enotnosti, bo ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM, daroval v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, v četrtek, 22. decembra, ob 18.30 uri.

Taizejska molitev
2022-12-22 20:00
Taizéjske molitve

Pri taizéjskih molitvah se prepletajo Božja beseda, taizéjski spevi in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Spodaj si lahko ogledaš termine in lokacije taizejskih molitev.
Če tudi v vašem kraju pripravljate taizéjsko molitev, lahko sporočite termin na spodnji naslov:

taize@katoliskamladina.si

Taizéjske molitve

Taizéjske molitve v Ljubljani:

22. december ob 20. uri na KANI

Božič – praznik Jezusovega rojstva
2022-12-25
Na božični dan, 25. decembra, v Katoliški cerkvi praznujemo rojstvo Jezusa Kristusa. Vsebina praznika je povezana s skrivnostjo Božjega učlovečenja. Z Jezusovim prihodom v zgodovino se je Bog dokončno in nepreklicno zavzel za svet in za človeka.[1]
Kako praznovati sveti večer
Natančen datum Jezusovega rojstva ni znan, čeprav je njegovo rojstvo zgodovinsko dejstvo. Po tem dogodku od 6. stoletja naprej štejemo tudi človeško zgodovino. Papež Julij I. (337–352) je za datum Jezusovega rojstva določil 25. december. Čas zimskega solsticija je bil že v predkrščanskih časih obdobje praznovanja in festivalov. Cerkev se je temu prilagodila in obdobju okoli solsticija, ko se dnevi začenjajo daljšati, dala novo vsebino. Ob prihodu nove luči v naravo kristjani praznujemo novo Luč, ki ne bo nikoli ugasnila. Kakor koli natančen datum Jezusovega rojstva za krščanske veroizpovedi danes ni več bistvenega pomena, pač pa je glavna njegova vsebina: Božji Sin se je učlovečil in prišel na svet, da bi človeštvo odrešil njegovih grehov.
V Cerkvi so za božič že zgodaj vpeljali navado trikratnega obhajanja maše (opolnoči, ob zori in podnevi), kakršne nima noben drug praznik. Cerkev še danes ob božiču opravlja trikratno evharistično slavje – vsak duhovnik sme izjemoma opraviti tri maše. Pri polnočni maši je največji poudarek na Jezusovemu rojstvu v hlevu[2] in hvalnici angelov, pri zorni ali pastirski maši se pripoved nadaljuje s pastirji, ki so obiskali Jezusa,[3] s čimer se pripoved o rojstvu konča. Dnevna maša je vsebinsko najgloblja, saj je središčni odlomek iz Svetega pisma vzet iz začetka Janezovega evangelija.[4]
»Ko Bog v polnosti časov pošlje svojega edinega Sina in Duha ljubezni, razodene svojo najglobljo notranjo skrivnost. Bog sam je večno izmenjavanje ljubezni: Oče, Sin in Sveti Duh; in namenil nam je deležnost pri tem večnem izmenjavanju« (Katekizem Katoliške Cerkve 221). V liku Jezusa Kristusa, učlovečenega Božjega Sina, najdemo razlago Boga Očeta, ki nam je razumljiva šele po delovanju Svetega Duha, ki je izlit v našo notranjost.[5]
Z Jezusovim rojstvom Bog postane del zgodovine človeštva. Leto njegovega rojstva deli zgodovino na dvoje: pred in po Kristusu. S trenutkom, ko se je Božji Sin učlovečil, se je svet spremenil. Prišla je Luč, da bi premagala moralno noč človeštva, prišlo je Življenje, da bi se zoperstavilo »kulturi smrti«, prišla je Pot, da bi pokazala, ljudem, ki tavajo v tej »dolini solz«, smer, ki pelje v Nebesa.
Praznik Jezusovega rojstva je za vsakega kristjana priložnost, da se odpre in dovoli, da se Bog rodi v njegovem srcu ter tako utrdi in poglobi svojo vero.
Jaslice
Ne vemo natančno, kdaj so začeli postavljati jaslice po cerkvah in hišah, eno je gotovo, da imajo izvor v božični skrivnosti in da so se nam zdaj tako priljubile, da brez njih ni božiča. So živa predstavitev božične skrivnosti in naš izraz pojmovanja te skrivnosti. Nekateri trdijo, da so jih poznali že v 4. stoletju, vsaj v Betlehemu, sv. Frančišek Asiški pa jih je leta 1223 postavil v gozdu pri kraju Greccio v Umbriji.
Podobe Jezusa, Marije in Jožefa nam brez besed pripovedujejo o Božji ljubezni do nas, pa tudi o ljubezni, ki vlada v sveti Družini.
Pesem Sveta noč
Pesem Sveta noč je nastala za božič leta 1818 v Oberndorfu pri Salzburgu. Župnikov pomočnik Josef Mohr je napisal besedilo, učitelj Franc Ksaver Gruber, cerkovnik in organist v Oberndorfu, pa ga je uglasbil. Na sam sveti večer 1818 je Mohr prinesel Gruberju besedilo s prošnjo, naj ga uglasbi za dva solo glasova in zbor ter pripiše še spremljavo za kitaro. Gruber je to takoj naredil in pesem so peli že pri tisti polnočnici. Sčasoma se je razširila po svetu in postala najbolj znana in najbolj priljubljena božična pesem, brez katere si ne moremo predstavljati božiča.
Božični čas
Božični čas se začenja na predvečer praznika Gospodovega rojstva in traja do nedelje po prazniku Gospodovega razglašenja, to je vključno do nedelje Jezusovega krsta. V središču božičnega časa je božič – praznik Gospodovega rojstva. Praznik nas vsako leto znova spominja, da nas Bog tako ljubi, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak imel večno življenje (prim. Jn 3,17).
Druga božja oseba sprejme po Mariji našo človeško naravo in postane pravi človek. Nevidni Bog postane viden, da ga moremo poslušati in posnemati. Bog postane človek zato, da bi mi živeli Božje življenje. Praznik Gospodovega rojstva – božič, je vedno sodoben, saj je praznik vseh trenutkov našega življenja, ker se more vsak čas izvršiti božja zamenjava. Vsak dan, vsak trenutek nam Bog daje Kristusa, mi pa se moramo po Kristusu darovati Bogu. Božični čas je kratek, a zelo bogat.
Praznik Gospodovega rojstva ima osmino, ki se konča s praznikom Marije, svete Božje Matere. Med osmino je nedelja svete Družine. Drugi zelo pomemben praznik božičnega časa je Gospodovo razglašenje (6. januar). Pri njem gre za razodetje Jezusovega božanstva. Najprej modrim, za tem ob krstu v reki Jordan, nato pa še na svatbi v Kani Galilejski. S praznikom Jezusovega krsta, v nedeljo po Gospodovem razglašenju se konča praznovanje njegovega skritega življenja in začenja spomin javnega oznanjevanja in navzočnosti Božjega kraljestva.

1] Prim. »Bog je namreč svet tako vzljubil, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak bi imel večno življenje« (Jn 3,16).
[2] »In rodila je sina, prvorojenca, ga povila in položila v jasli, ker v prenočišču zanju ni bilo prostora« (Lk 2,7).
[3] »Ne bojte se! Glejte, oznanjam vam veliko veselje, ki bo za vse ljudstvo« (Lk 2,10).
[4] »V začetku je bila Beseda in Beseda je bila pri Bogu in Beseda je bila Bog. Ta je bila v začetku pri Bogu. Vse je nastalo po njej in brez nje ni nastalo nič, kar je nastalo. V njej je bilo življenje in življenje je bilo luč ljudi. In luč sveti v temi, a tema je ni sprejela. Bil je človek, ki ga je poslal Bog; ime mu je bilo Janez. Prišel je zavoljo pričevanja, da bi pričeval o luči, da bi po njem vsi sprejeli vero. Ni bil on luč, ampak pričeval naj bi o luči. Resnična luč, ki razsvetljuje vsakega človeka, je prihajala na svet. Beseda je bila na svetu in svet je po njej nastal, a svet je ni spoznal. V svojo lastnino je prišla, toda njeni je niso sprejeli. Tistim pa, ki so jo sprejeli, je dala moč, da postanejo Božji otroci, vsem, ki verujejo v njeno ime in se niso rodili iz krvi ne iz volje mesa ne iz volje moža, ampak iz Boga. In Beseda je postala meso in se naselila med nami. Videli smo njeno veličastvo, veličastvo, ki ga ima od Očeta kot edinorojeni Sin, polna milosti in resnice. Janez je pričeval o njej in klical: »To je bil tisti, o katerem sem rekel: Kateri pride za menoj, je pred menoj, ker je bil prej kakor jaz.« Kajti iz njegove polnosti smo vsi prejeli milost za milostjo. Postava je bila namreč dana po Mojzesu, milost in resnica pa je prišla po Jezusu Kristusu. Boga ni nikoli nihče videl; edinorojeni Bog, ki biva v Očetovem naročju, on je razložil« (Jn 1,1–18).
[5] Prim. C. Sorč, Troedini Bog, v: Priročnik dogmatične teologije, Družina 2003.

Slovesnosti ljubljanskih škofov ob božičnih praznikih
2022-12-25 - 2022-12-26
Seznam slovesnosti bomo objavili v kratkem.

Sv. Štefan, praznik
2022-12-26
Katoliška cerkev 26. decembra praznuje god sv. Štefana, diakona in prvega mučenca.
Pri nas praznujemo državni praznik samostojnosti in enotnosti, uradni državni praznik pa je ta dan tudi v Avstriji, Bolgariji, na Češkem, v Črni gori, na Danskem, v Estoniji, na Hrvaškem, v Nemčiji, na Nizozemskem, Irskem, v Italiji, na Poljskem, v Romuniji, Srbiji in Španiji.
Diakonsko posvečenje sv. Štefana
Apostoli so zaradi obilice oznanjevalnega dela prišli do sklepa, da potrebujejo pomočnike, ki bodo skrbeli za gmotne potrebe vdov in revnih članov krščanske skupnosti.[1] Skupnost je izmed svojih članov izbrala sedem mož, »polnih Duha in modrosti« (Apd 6,3), na katere so apostoli potem položili roke. To je bilo prvo diakonsko posvečenje v zgodovini Cerkve.
Mučeništvo sv. Štefana
Štefan je bil učenec judovskega rabina Gamaliela, ki ga Apostolska dela omenjajo kot tistega, ki je judovski Sanhedrin (svet starešin) prepričeval, naj apostola Petra in njegovih tovarišev ne obsodijo na smrt, ko so ti kljub prepovedi nadaljevali z oznanjevanjem Jezusa Kristusa. Štefan je bil torej izobražen judovski razumnik, kar je zlasti razvidno iz njegovega spretnega zagovora pred starešinami, ki niso mogli ugovarjati modrosti in logičnosti njegovih argumentov (prim. Apd 7,1–53). Zlasti pa je bil »poln milosti in moči in je delal velike čudeže in znamenja med ljudmi« (Apd 6,8). Ker mu sovražno razpoloženi svet starešin ni mogel do živega s smiselno pravno obtožbo, so ga obtožili ‘sovražnega govora‘ oz. bogokletnega govorjenja zoper Boga, kot je bil ta prestopek, zaradi katerega je bilo v zgodovini krivično obsojenih že nešteto ljudi, poimenovan v njegovem času. Odpeljali so ga iz mesta Jeruzalem in ga kamenjali. Poročilo o tem je zapisano v 7. poglavju Apostolskih del. Umrl je z besedami: »Gospod Jezus, sprejmi mojega duha!« in »Gospod, ne prištevaj jim tega greha!« Med množico, ki je kamenjala sv. Štefana, je bil tudi Savel, poznejši apostol Pavel, ki je imel med njimi določeno avtoriteto in je odobraval ta umor, kar dokazuje dejstvo, da so priče svoja oblačila ‘odložila k njegovim nogam‘ (prim. Apd 7,58; 8,1).
Sv. Štefan kot zavetnik
Sv. Štefan je zavetnik kamnosekov, priprošnjik pri glavobolih in zaščitnik konj. Na Štefanovo zato v mnogih župnijah blagoslavljajo konje.

[1] Prim. Apd 6,1–6: »Število učencev je naraščalo. Helenisti pa so v tistih dneh začeli godrnjati čez Hebrejce, češ da so njihove vdove zapostavljene pri vsakodnevni oskrbi. Dvanajsteri so sklicali množico učencev in rekli: »Ni prav, da mi zanemarjamo Božjo besedo, ker strežemo pri mizi. Poiščite si, bratje, iz svojih vrst sedem mož, ki uživajo ugled in so polni Duha in modrosti, in določili jih bomo za to službo! Mi pa se bomo posvetili molitvi in oznanjevanju besede.« Množica je predlog soglasno sprejela. Izvolili so Štefana, moža, ki je bil poln vere in Svetega Duha, Filipa, Prohorja, Nikánorja, Timona, Parmenája in Nikolaja, spreobrnjenca in priseljenca iz Antiohije. Predstavili so jih apostolom in ti so med molitvijo položili nanje roke.«
Vir: Katoliška Cerkev

Trikraljevska akcija - koledovanje
2022-12-26 - 2023-01-06
V božičnem času od praznika sv. Štefana (26. 12.) do svetih treh kraljev (6. 1.) bodo koledniki po vsej Sloveniji prinašali ljudem veselo novico o Jezusovem rojstvu, blagoslov, božično voščilo, pesem, obenem pa zbirali prispevke, ki so namenjeni za pastoralne in človekoljubne potrebe slovenskih misijonarjev. Poročilo o lanski akciji bo objavljeno v spremni knjižici k akciji, ki jo boste prejeli na župnije in bo objavljena tudi na spletni strani Misijonskega središča Slovenije. Koledniška akcija z geslom »Naše veselje za srečo drugih« je vedno bolj sprejeta med otroki, mladimi in odraslimi, njena prepoznavnost pa se širi tudi z obiski pri lokalnih in državnih predstavnikih oblasti. Akcija povezuje farane med seboj, župnijo in kraj, širšo krajevno skupnost, ima pa tudi dvojni misijonski značaj: z zbranimi darovi podpiramo delo slovenskih misijonarjev po svetu, hkrati pa koledniki oznanjajo in pričujejo za vero v svojem lokalnem okolju. Družinam in zlasti starejšim, osamljenim in bolnim prinašajo veselje in upanje ter popestrijo božični čas. Širi se tudi navada obiskovanja domov za ostarele, občin in drugih ustanov v domačem kraju.
Iz Misijonskega središča vam bomo poslali revijo za kolednike, plakat, priznanje, letak za domove in nalepko za na vrata (v skladu z vašimi naročili). Tisti, ki bi Trikraljevsko akcijo želeli izpeljati prvič,
pokličite v Misijonsko središče, kjer boste prejeli konkretne smernice za pripravo in izvedbo akcije.
Zbrane darove lahko prinesete ali nakažete v Misijonsko središče Slovenije, od koder jih posredujemo misijonarjem za izbrane projekte. Darovi iz Trikraljevske akcije so namenjeni izključno slovenskim misijonarjem in misijonarkam. To je njihov največji vir podpore iz domovine, zato se vam tudi v njihovem imenu zahvaljujemo za ves trud.
V začetku januarju 2023 bodo po vseh škofijah organizirana škofijska srečanja kolednikov. Natančni datumi srečanj bodo objavljeni v knjižici Trikraljevske akcije in na spletni strani Misijonskega središča. Vabimo vas, da se srečanja v vaši škofiji udeležite v čim večjem številu skupaj z vašimi skupinami kolednikov.
Misijonsko središče Slovenije

Janez apostol in evangelist
2022-12-27
Katoliška Cerkev 27. decembra obhaja god sv. Janeza apostola in evangelista. V zboru Jezusovih učencev je bil Janez najmlajši, v apostolsko službo pa je bil poklican, ko je z bratom Jakobom in očetom Zebedejem popravljal ribiške mreže (Mt 4,18–22, predvsem v. 21 ter Mr 1,16–20, predvsem v. 19). Skupaj z bratom je bil priča Gospodovega poveličanja na gori Tabor (Mt 17,1–13, predvsem v. 1; Mr 9,2–13, predvsem v. 2; Lk 9,28–36, predvsem v. 28) in obujenja Jairove hčerke (Mr 5,21–24.35–43, predvsem v. 37). Ko so Jezusa prijeli, je edini od apostolov ostal v Jezusovi bližini tudi pod križem na Kalvariji. Tam mu je umirajoči Gospod zaupal varstvo svoje matere Marije (Jn 19,16 b–27, predvsem v. 26 in 27).
Apostol Janez je bil doma v Betsajdi ob Genezareškem jezeru in preden je bil poklican za apostola, si je služil kruh kot ribič. Janez, ki je od vsega začetka spadal med Jezusove najljubše učence, je pozneje napisal četrti evangelij in knjigo Razodetja. Umrl je v visoki starosti okrog leta 100.
Simbol evangelista Janeza je orel, saj so ga že od nekdaj primerjali s kraljevsko ptico. Orel je kralj višav in zmore najvišje poleteti. Lastnosti te ptice pripisujejo tudi evangelistu Janezu: orlovski let v višave in orlovske oči. S svojim evangelijem je poletel v nepopisne višave. Sv. Avguštin v razlagi Janezovega evangelija pravi: »Prestopil je vse vrhove zemlje, se povzpel nad vse prostore v ozračju, nad vse višave ozvezdij, presegel je vse zbore in legije angelov. Zakaj če bi vsega tega ne presegel, kar je ustvarjeno, bi ne prišel k tistemu, po katerem je vse to narejeno.«
Besedilo je delno povzeto iz knjige Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. nedolžni otroci, praznik
2022-12-28
V zvezi z božičnim praznikom Cerkev že od 5. stoletja obhaja spomin nedolžnih betlehemskih otrok, ki jih je dal pomoriti kralj Herod, ker je hotel spraviti s poti dete Jezusa, ki so ga modri z Vzhoda označili kot ‘novorojenega judovskega kralja’.
Ti otroci so bili dejansko umorjeni zaradi Kristusa. Čeprav takšne smrti niso sprejeli nase zavestno (za mučeništvo v pravem pomenu je to potrebno), jih je Cerkev že zgodaj častila kot prave mučence. Na Zahodu so njihov praznik vsaj že sredi 6. stoletja obhajali 28. decembra.
O teh malih mučencih poroča sveti Matej v drugem poglavju svojega Evangelija. Jezusovo rojstvo je privabilo modre z Vzhoda, da so se prišli poklonit novorojenemu judovskemu kralju. Njegova zvezda jih je pripeljala najprej v Jeruzalem. Ko je judovski kralj Herod slišal o tem novorojenem judovskem kralju, se je silno prestrašil. Zbal se je za svoj kraljevski prestol. Sklical je velike duhovnike in pismouke ter jih spraševal, kje neki bi mogel biti rojen ta judovski kralj, o katerem govorijo modri. Pismouki so mu povedali, da je prerok Mihej napovedal, da se bo Kristus, vojvoda in pastir, rodil v Betlehemu v Judeji.

Narodni dan molitve za nerojeno človeško življenje

Tedaj je Herod modre poklical k sebi in jih natančno spraševal o zvezdi, ki jih je vodila, in jim naročil, naj gredo v Betlehem, počastijo novorojenega judovskega kralja, potem pa naj se vrnejo in mu poročajo, ker bi ga tudi sam rad šel počastit. V resnici pa je v svojem srcu sklenil, da bo otroka umoril. Modri so res nadaljevali pot proti Betlehemu, kjer so Jezusa počastili in mu izročili svoje darove. Na božji opomin pa se niso vrnili k Herodu. Ta jih je nekaj časa čakal, potem pa, ko je sprevidel, da jih ne bo, je izpeljal krut načrt: dal je v Betlehemu in okolici pomoriti vse dečke, dveletne in mlajše, misleč, da bo med temi tudi tisti novorojeni kralj, o katerem so govorili modri z Vzhoda. Ta peklenski načrt mu je spodletel, kajti Bog je po svojem angelu Jožefu velel, naj vzame dete in njegovo mater ter se umakne v Egipt, dokler kruti Herod ne umrje. Človeško gledano so betlehemski otroci umrli kot nedolžne žrtve, v luči nedoumljivih božjih načrtov pa kot pričevalci za Kristusa. V molitvenem bogoslužju jih danes Cerkev slavi: »Za Kristusa umrli so, / nedolžni so prišli v nebo. / Zdaj v slavi se radujejo, / med angeli prepevajo.«
Albin Škrinjar v svojih evangeljskih premišljevanjih razlaga: »Jezus ni krut do svojih malih betlehemskih rojakov, ko jim na neki način povzroča smrt: ali ne bodo za vso večnost v nebesih slika in prilika njegovega detinstva in posebna krona v nebeški slavi?«
S praznikom nedolžnih otrok je povezan običaj tepežkanja, zato mu pravijo ‘tepežni dan‘ ali ‘pametiva‘. Zdaj so tepežkarji otroci, prvotno pa niso ‘tepli’ otroci, temveč doraščajoči fantje in tudi odrasli možje in sicer predvsem dekleta in mlade žene. Udarci niso bili simbolični, kot pri današnjem tepežkanju, ampak kar krepki. Danes dekleta in žene pred tepežkarji bežijo, nekdaj pa je bilo drugače. Udarci s šibo na ta dan so prinašali blagoslov in rodnost, zato so jih potrpežljivo in voljno prenašale.
Besedilo je s spletne strani revije Ognjišče.
Vir: Katoliška Cerkev

Evropsko srečanje mladih
2022-12-28 - 2023-01-01
Rostock 2022

Mladi iz vse Evrope se bodo zbrali že na 45. novoletnem srečanju, ki ga v enem od evropskih mest pripravljajo taizéjski brati.
ZA KOGA: mladi od 18. do 35. leta
DATUM: 28. 12. 2022 – 1. 1. 2023 (na pot se odpravimo že 27. 12. v večernih urah)
KRAJ: Rostock, Nemčija

Prijave na Evropsko srečanje mladih 2022 v Rostocku so zaključene.

Kako poteka ESM?

Evropsko srečanje mladih (ESM) je dogodek, ki ga že več let pripravlja Taizéjska skupnost kot del Romanja zaupanja na Zemlji. Mladi zapustijo poznanost in sigurnost domačih držav in se podajo v neznano, ne da bi vedeli, kdo jih bo sprejel in pogostil. Jim bo gostoljubje izkazala babice, ki v svojem stanovanju že leta živi sama, bo to pastor, ki ima par praznih sob v župnišču ali mlada družina?
V tretjem največjem nemškem mestu ob Baltskem morju z eno starejših univerz v deželi se bo novoletni utrip mesta spletel s spevi iz Taizéja ter utripom tisočih mladih z vseh koncev Evrope.
Vir: Katoliška mladina

Praznik Gospodovega razglašenja
2023-01-06
Praznik Gospodovega razglašenja (epifanije) ali praznik sv. treh kraljev v Katoliški Cerkvi praznujemo 6. januarja.
Praznik Gospodovega razglašenja se v zahodni tradiciji imenuje tudi praznik sv. treh kraljev, s čimer je izraženo vsebinsko dopolnjevanje. Trije kralji (trije modri) podajajo bolj nazorno in živo predstavo o častilcih iz poganskih krajev, ki so prišli pozdravit in molit novorojenega Odrešenika.
Praznik so poleg 25. decembra (božič, praznik Jezusovega rojstva) uvedli na začetku četrtega stoletja in sicer najprej na Vzhodu in nato še na Zahodu. Z besedo epifanija so začeli označevati predvsem prihod modrih z Jutrovega (Vzhoda), saj pomeni prikazanje oz. razglašenje. Obisk modrih je opisan v Matejevem evangeliju (prim. Mt 2,1–12). Pisec omenjenega evangelija ne navaja števila oseb, pač pa pravi, da so prinesli trojen dar: zlato, kadilo ter miro in od tod tudi sklep, da so bili darovalci trije. Njihova imena v evangeliju niso zapisana, v različnih inačicah pa so znana iz treh legend. Imena iz zadnje so se razširila na Zahodu in se glasijo: Gašper, Miha in Boltežar.
Jezus se je najprej razodel pastirjem, nato pa kljub svojemu uboštvu in nebogljenosti tudi trem zastopnikom poganskih narodov. Modri so namreč že v prvi Cerkvi veljali za predstavnike poganskega sveta, saj so bili v njih na nek način h Kristusu pritegnjeni vsi narodi zemlje. To pomeni tudi začetek misijonskega poslanstva Cerkve. Modre je po izročilu in svetopisemskem besedilu vodila zvezda, ki jih je privedla k Jezusu. Jezusa so molili in ga priznali za mesijanskega kralja ter ga »razglasili« med svojimi rojaki.
Večer pred praznikom je po izročilu tretji sveti večer (prvi je pred božičem, drugi pa na silvestrovo pred novim letom), zato je na Slovenskem v navadi kropljenje z blagoslovljeno vodo in kajenje s kadilom po vseh prostorih hiše, na vhodna vrata pa se napiše začetnice imen treh kraljev z letnico novega leta: 20 + G + M + B + … .
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša za rajnega zaslužnega papeža Benedikta XVI. v Ljubljani
2023-01-06 18:30
Apostolski nuncij v Sloveniji msgr. dr. Jean-Marie Speich, predsednik Slovenske škofovske konference in novomeški škof msgr. dr. Andrej Saje ter ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore lepo vabijo vse duhovnike, redovnike, redovnice in vernike k sveti maši za pokojnega zaslužnega papeža Benedikta XVI., ki bo v petek, 6. januarja 2023, ob 18.30 v ljubljanski stolnici.
Vsi verniki so lepo vabljeni, da se vpišejo v žalno knjigo, ki je odprta tudi v ljubljanski stolnici.

Srečanje kolednikov
2023-01-07 09:30 - 12:30
Ob zaključku Trikraljevske akcije bodo v začetku januarja po vseh škofijah potekala srečanja kolednikov. Vsi koledniki, animatorji in sodelavci prisrčno vabljeni, da se udeležite skupnega srečanja kolednikov.
Svojo udeležbo sporočite škofijskemu animatorju za misijone (ŠAM) vaše škofije.
Srečanja bodo potekala:
Celjska škofija:
14. 1. 2023, Don Boskov center Celje, od 9.00 do 13.00 (organizira ŠAM Matej Dečman)
Koprska škofija:
7. 1. 2023, Škofijska gimnazija Vipava, ob 10.00 (organizira ŠAM Niko Štrancar)
Ljubljanska nadškofija:
7. 1. 2023, Zavod sv. Stanislava, ob 9.30 (organizira ŠAM Slavko Kalan)
Mariborska nadškofija:
14. 1. 2023, Župnija sv. Rupert v Slov. Goricah (Voličina), od 9.30 do 13.00 (organizira ŠAM Jože Motaln)
Murskosoboška škofija:
14. 1. 2023, Župnija Gornja Radgona, ob 10.00 (organizira ŠAM Zoran Car)
Novomeška škofija:
7. 1. 2023, Župnija Šentjernej, ob 9.30 (organizira ŠAM Matej Gnidovec)

Podelitev služb
2023-01-08 08:00 - 09:00
Na nedeljo Jezusovega krsta, 8. januarja, bodo bogoslovcem, ki se pripravljajo na duhovniški poklic, v stolnici podeljene službe bralcev in mašnih pomočnikov. Sveta maša bo ob 9. uri v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja.

Večer +
2023-01-10 19:00
Večer Plus+

Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in skupina Svetnik.
KDAJ: 10. januar 2023 ob 19.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: Večeri so odprti za vse starosti.
Vir: Katoliška Mladina

Obletnica priznanja samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije s strani Svetega sedeža
2023-01-13
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav).
Izjava Slovenske škofovske konference ob mednarodnem priznanju samostojne države Slovenije – 15. januar 1992
Mednarodno priznanje samostojne in suverene države Slovenije je edinstveni dogodek v zgodovini slovenskega naroda. Splošnemu veselju se pridružuje tudi Slovenska škofovska konferenca in izreka svoje čestitke ter najboljše želje vsem državljanom in vodstvu naše mlade države. Prepričani smo, da je ob mednarodnem priznanju državo Slovenijo priznal tudi Bog sam, zato nanjo kličemo posebni božji blagoslov.
V tem trenutku pa se s posebno hvaležnostjo spominjamo vseh v naši sedanjosti in bližnji in daljnji preteklosti, ki so ta izjemni trenutek pripravljali s svojim kulturnim, političnim, socialnim, gospodarskim, vzgojnim in verskim delovanjem. Mnogi so za demokracijo in svobodo, ki smo ju končno doživeli, veliko pretrpeli ali celo dali življenja. Iskreno smo hvaležni vsem, ki so kakor koli prispevali, da smo dočakali ta dan.
Svoje priznanje izrekamo političnemu vodstvu naše države, ki se je v teh zadnjih časih za to posebno prizdevalo. Veseli smo, da so med temi zaslužnimi ljudmi tudi mnogi člani katoliške Cerkve. Vse spodbujamo, da svoje delo nadaljujejo v nesebičnem služenju domovini. Prav tako se zahvaljujemo vsem prijateljem po svetu, našim rojakom in drugim, ki so nas razumeli in nas podpirali v naših upravičenih prizadevanjih. S posebno hvaležnostjo se spominjamo vsega, kar so za mir in našo samostojnost naredili papež Janez Pavel II. in njegovi sodelavci, ko je Vatikan že 13. januarja 1992 pred drugimi priznal državi Slovenijo in Hrvaško.
Z doseženim mednarodnim priznanjem smo obrnili stran narodove zgodovine. Pred nami je zelo zahtevna prihodnost. Od nas vseh terja medsebojno spoštovanje, kulturni dialog, odprtost in razumevanje, slogo in pošteno sodelovanje. Mednarodno priznana slovenska država bo imela svoj pomen predvsem tedaj, če bo pospeševala ne le svoje gospodarsko in politično uveljavljanje, temveč tudi duhovno blaginjo, kulturni, moralni in verski napredek vseh naših državljanov. Za to si hočemo prizadevati tudi v prihodnje. K temu delu v suvereni državi Sloveniji vabimo vse katoliške vernike in vse druge sodržavljane v zaupanju za božjo pomoč.
Msgr. dr. Alojzij Šuštar
Ljubljanski nadškof metropolit in
predsednik Slovenske škofovske konference
Ljubljana, 15. januarja 1992

Msgr. Anton Jamnik o poteku dogodkov s priznanjem samostojne države Slovenije
1. Papež Janez Pavel II. se je sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav). Natančna analiza zgodovinarjev bo lahko podrobneje argumentirala, kako je bilo to priznanje odločilnega in ključnega pomena za druga priznanja, ki so temu sledila. Ker sem bil v letih 1990-1994 tajnik pri nadškofu Šuštarju se natančno spomnim, kako se je nadškof Šuštar razveselil tega priznanja za katero se je v tesnih prijateljskih odnosih s tedanjim papežem Janezom Pavlom II. prizadeval. Prav tega dne (13. januarja 1992) je bila neka slovesnost v Cankarjevem domu in k nadškofu je pristopil tedanji zunanji minister dr. Rupel in nadškofu čestital ter se mu zahvalil, da je na vse mogoče načine od prvih demokratičnih volitev in plebiscita 1990. bil tesno povezan s Svetim sedežem in tedanjim papežem Janezom Pavlom II. Iz zelo zanesljivih virov vsaj dveh pomembnih Slovencev v Rimu sem kasneje izvedel, da se je papež Janez Pavel II. sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije. Tako naj bi 12. januarja 1992 mimo proceduralnih postopkov (ali običajnega diplomatskega čakanja na to kako, se bodo drugi odločili) sprejel odločitev o priznanju samostojne države Slovenije. Res je, da je nekaj držav že preje priznalo Slovenijo, toda moralna in simbolna vloga, ki jo ima Sveti sedež v svetovnem dogajanju, je bila, to lahko danes povsem mirno in argumentirano trdimo, ključnega in odločilnega pomena ter povsem jasna in izrecna podpora Sloveniji, da se vrne v evropsko skupnost kot samostojna država.
2. Sveti sedež je že leta pred priznanjem zelo intenzivno in veliko mero razumevanja podpiral ustanovitev in priznanje samostojne države Slovenije
Ko se je po volitvah leta 1990 in po plebiscitu istega leta decembra ustvaril nov položaj v Jugoslaviji in Sloveniji, je Sveti sedež z vso pozornostjo spremljal novo nastale razmere. »Kmalu se je pokazalo, da obstaja resna nevarnost, da se bodo obstoječe napetosti še povečale in celo izrodile v konflikt. Zato je sveti sedež konec januarja 1991 jasno pozval:
– k spoštovanju pravice narodov do samoodločbe
– k spoštovanju človekovih pravic in pravic narodnih skupnosti
– k odpovedni uporabi sile pri reševanju nesporazumov
– k neutrudnemu iskanju dialoga med sprtimi stranmi
– k vzpostavitvi mirnega sožitja med narodi Jugoslavije ob medsebojnem spoštovanju in pravičnosti.«[1]
Ta načela, ki jih je poudaril Sveti sedež so bila jasna podpora tudi slovenskim prizadevanjem za samostojno državo. Podobne zahteve so se še večkrat ponovile, tako pri papeževih govorih (30. januarja, 21. aprila, 8. maja, 23. maja 1991), kakor tudi na mednarodni ravni, še posebej na srečanjih Konference za varnost in sodelovanje v Evropi (KVSE). Ta prizadevanja in posredovanje Svetega sedeža so se še bolj okrepili po razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrvaške 25. junija 1991. Omenili smo že papeževo posredovanje 28. junija, 29. junija, 3. julija, omeniti pa velja še njegovo posredovanje 21. julija, 24. julija, 26. avgusta ter 5. septembra 1991.[2]
Sveti sedež je podprl oblikovanje mednarodnega soglasja o primernosti takojšnjega priznanja obeh novih držav, Slovenije in Hrvaške. S tem namenom je kardinal državni tajnik 26. novembra 1991 izročil ambasadorjem držav članic KVSE memorandum. V njem se sklicuje na načela mednarodnega prava in odredbe jugoslovanske ustave iz leta 1974 glede pravice do odcepitve od federacije in priporoča začetek sporazumnega in pogojnega priznanja neodvisnosti Slovenije in Hrvaške in drugih republik, ki bi se za to odločile. Ta postopek podelitve pogojnega priznanja je bil vezan na zahtevo, da se republike formalno obvežejo,
– da bodo spolnjevale zakonite zahteve, vsebovane v dokumentih KVSE,
– še posebej glede zaščite človekovih pravic,
– glede demokracije
– in zaščite narodnih manjšin.[3]
“Sveti sedež je z izjavo Tiskovnega urada 20. decembra 1991 bolj podrobno opredelil svoje stališče glede krize v Jugoslaviji in z diplomatskimi notami zunanjim ministrstvom Slovenije in Hrvaške sporočil svojo pripravljenost priznati njihovo suverenost in neodvisnost, hkrati pa je postavil pogoje glede tega priznanja. Ko je Sveti sedež 13. januarja 1992 prejel formalno obvezo Republike Slovenije in Republike Hrvaške, da bosta spoštovali te pogoje, je prišlo tudi do priznanja samostojnosti.”[4]
Na srečanju ministrskega sveta zunanjih ministrov držav članic KVSE, ki je zasedal v Pragi 30. in 31. januarja 1992, je nadškof Msgr. Jean-Louis Tauran, tajnik oddelka za odnosa z državami, takole povzel stališče Svetega sedeža: “Sveti sedež je vedno upal, da se bo mogoče izogniti konfliktu v Jugoslaviji. Zato je, od začetka krize vztrajal pri zahtevi, da se federativne republike navdihujejo pri urejanju medsebojnih odnosov na 10 načelih zaključnega helsinškega dokumenta, po drugi strani pa, da čimprej začnejo z ustavnimi reformami, ki bodo pospeševale spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravicami narodnih manjšin in tako ustvarijo pogoje za demokracijo in za resnično pravno državo. Razvoj dogodkov in predvsem uporaba orožja so na žalost spremenili to upanje v iluzijo.
Priznavajoč obstoj Hrvaške in Slovenije – to priznanje ni bilo naperjeno proti nikomur – je Sveti sedež vzel na znanje položaj, ki je bil posledica legitimnih in na demokratičen način izraženih teženj. Ko je za to priznanje postavil zahteve, je Sveti sedež želel predvsem pospešiti uresničitev vseh obveznosti, ki so bile sprejete v helsinškem procesu, in podčrtati dejstvo, da bo KVSE morala biti porok zaupanja v vprašanjih, ki se nanašajo na položaj narodnih manjšin. S tem je Sveti sedež hotel, da se te nove države hkrati s priznanjem samostojnosti in neodvisnosti svečano obvezujejo, da bodo prispevale h gradnji Evrope – Evrope človekovih pravic in demokracije.”[5]
Priznanje Svetega sedeža samostojne države Slovenije 13. januarja 1992 je bilo odločilnega pomena za ostala priznanja, ki so temu sledila (15. januar 1992) in za vključevanje mlade države v mednarodno skupnost.Ob tem so zanimivi tudi vsebinski poudarki oziroma neke vrste pogoji, ki so povezani s priznanjem. Vsekakor je Sveti sedež zelo dobro poznal slovenske razmere in zato opozoril na tisto, kar je bilo zares ključnega pomena pri postopni graditvi vedno bolj demokratične dežele.
3. Državotvorna vloga Katoliške Cerkve v Sloveniji
Katoliška Cerkev v Sloveniji je v zgodovini tesno povezana z narodom, njegovo kulturo, jezikom in samozavestjo. Ob dogodkih, ki so povezani z njeno osamosvojitvijo, se je predvsem zavzemala za uveljavljanje človekovih pravic pod moralnim vidikom, za svobodo in enakopravnost slovenskega naroda in njegovo samostojnost. Tesna povezanost Cerkve s slovenskim narodom je razumljiva samo z vidika zgodovinskega razvoja slovenskega naroda, ki je prek krščanstva in Cerkve stopil v Evropo in evropsko kulturo.
Vodstvo Cerkve je ves čas, še posebej pa potem, ko so bile napovedane prve svobodne volitve v Sloveniji, z vso jasnostjo opozarjalo na odgovornost krščanskih laikov, da prispevajo svoj delež v družbenem dogajanju in se odločajo po svoji vesti. O tem nam govorijo izjave, ki so jih slovenski škofje zapisali pred spravno slovesnostjo v Kočevskem Rogu, pred plebiscitom, na dan osamosvojitve in tudi pozneje. V osamosvojitveno dogajanje so se dejavno vključevali kristjani v Sloveniji, zamejstvu in po svetu. Velikega pomena je bila tudi podpora škofovskih konferenc večine evropskih držav, Združenih držav Amerike in Kanade. Prav posebno vlogo pa je pri osamosvojitvenih prizadevanjih Slovenije imel Sveti sedež, ki je 13. januarja 1992 med prvimi priznal samostojno državo Slovenijo in s tem odločilno vplival na druga priznanja, ki so sledila 15. januarja in pozneje.
msgr. dr. Anton Jamnik, ljubljanski pomožni škof
[1] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, v: Bogoslovni vestnik 61 (2001), 227.
[2] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[3] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[4] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[5] Navaja I. Jurkovič v razpravi Dejavnost Svetega sedeža za mir, 229.

Zgodovinski oris delovanja apostolske nunciature v Republiki Sloveniji
Apostolska nunciatura v Ljubljani je diplomatsko predstavništvo Svetega sedeža v Republiki Sloveniji. Papeško predstavništvo ima diplomatski značaj in status veleposlaništva. Apostolski nuncij je osebni in stalni predstavnik papeža tako v Katoliški Cerkvi kot pri oblasteh Republike Slovenije.
Poslanstvo apostolskega nuncija je, da tesneje in bolj učinkovito izraža skrb rimskega papeža za dobro Slovenije. V soglasnem delovanju s škofi bdi nad poslanstvom Cerkve s tem, da vzdržuje stike s civilnimi oblastmi, Cerkvijo ter drugimi krščanskimi in verskimi skupnostmi.
Državljani Slovenije smo leta 1990 izrazili željo po neodvisnosti, ki je bila ustavno določena tudi z referendumom leta 1991. Mednarodna skupnost je izbiro Slovencev priznala v skladu z Listino Združenih narodov in Helsinških sporazumov.
Sveti sedež je neodvisnost Republike Slovenije uradno priznal 13. januarja 1992. Temeljna izhodišča za ta korak so bila spoštovanje pravice narodov do samoodločbe; zavračanje uporabe sile ter sprejemanje dialoga kot edinega sredstva za doseganje pravičnih in mirnih rešitev. Odločitev Svetega sedeža je k takšnemu razmišljanju pomagala tudi drugim državam.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je za prvega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji 24. junija 1992 imenoval naslovnega nadškofa v Doclei in tedanjega nuncija na Malti ter v Republiki San Marino s sedežem na Malti msgr. Piera Luigija Celato. Obisk predsednika Republike Slovenije Milana Kučana (1992), predsednikov vlad (1992 in 1993) in drugih ministrov v Vatikanu so okrepili odnose med državama. Sveti sedež je 19. februarja 1993 tudi potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
Po premestitvi nuncija Celate februarja 1995 je v kratkem obdobju ad interim posle neposredno iz Vatikana vodil msgr. Xavier Desire. Papež Janez Pavel II. je 26. julija 1995 za prvega stalnega nuncija v Ljubljani imenoval naslovnega nadškofa v Biblu, do takrat apostolskega nuncija v Alžiriji in Tuniziji ter apostolskega delegata v Libiji msgr. Edmonda Farhata.
Tretji apostolski nuncij v Republiki Sloveniji msgr. Marian Oleš je službo nastopil 17. decembra 2001, vendar zaradi zdravstvenih razlogov na tem mestu ni dolgo ostal.
Papež Janez Pavel II. je 15. maja 2002 za četrtega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji imenoval nadškofa Giuseppa Leanzo, 9. aprila 2003 pa za petega nuncija naslovnega nadškofa v Tamadi in dotedanjega apostolskega nuncija v Argentini msgr. Santosa Abrila y Castellója. Msgr. Castelló je bil hkrati imenovan tudi za apostolskega nuncija v Bosni in Hercegovini.
Papež Benedikt XVI. je 10. februarja 2011 za šestega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji s funkcijo apostolskega delegata na Kosovu imenoval naslovnega nadškofa mesta Caorle in apostolskega nuncija na Madžarskem msgr. Juliusza Janusza. Svoje delo v Sloveniji je msgr. Janusz sklenil oktobra 2018.

Papež Frančišek je 19. marca 2019 za sedmega apostolskega nuncija imenoval nadškofa msgr. dr. Jean-Marie Speicha. Msgr. Speich je naslovni nadškof kraja Sulci (Italija), pred prihodom v Slovenijo pa je deloval kot apostolski nuncij v Gani. Papež Frančišek mu je 24. oktobra 2013 podelil škofovsko posvečenje.

Izjave Komisije pravičnost in mir o slovenski samostojnosti
Škof Jamnik: Nadškof dr. Alojzij Šuštar in slovenska samostojnost
Vir: Katoliška Cerkev

Srečanje tajnikov ŽPS
2023-01-14 09:00 - 17:00
Škofijski urad za laike vabi na srečanje tajnikov župnijskih pastoralnih svetov (ŽPS), ki bo v soboto, 14. januarja, ob 9.00. Srečanje bo potekalo v dvorani župnijske cerkve v Ljubljani – Kosezah. Lepo vabljeni, da o tem obvestite ter spodbudite tajnike svojih ŽPS k udeležbi. Informacije in prijave na:
urad.za.laike.lj@rkc.si, tel. št.: 01/234 26 51.
Helena Šijanec,
tajnica Škofijskega urada za laike

Teden molitve za edinost kristjanov
2023-01-18 - 2023-01-25
Januarski teden molitve za edinost nas bo tokrat spomnil na to, da ekumenizem ni samo molitev za ta veliki cilj, ampak vključuje tudi konkretno sodelovanje med kristjani različnih skupnosti in cerkva. Gre za področja, kot so: pravičnost in mir, krepitev družinskega življenja, spoštovanje manjšinskih skupnosti, ohranjevanje stvarstva ter sprava med narodi in skupnostmi. V tem smislu so pri nas izjave Sveta krščanskih cerkva in islamske skupnosti, v katerih se soglasno zavzemajo za temeljne človeške vrednote. Lani poleti so se v takšni izjavi izrekli v prid tradicionalnega pojmovanja družine
in zakona.
Naša molitev in razmišljanja v dneh od 18. do 25. januarja se tokrat dotikajo rasizma v ZDA, posebej v zvezni državi Minnesoti. Rasizem ima tam dolgo in krvavo zgodovino. Država se uvršča med tiste, v katerih vlada najhujše rasno razlikovanje v ZDA. Hude zgodovinske rane so bile prizadete skupnostim ameriških domorodcev in potomcem Afroameričanov. Zgodovina krščanskih cerkva je tam povezana z rasnimi konflikti, ki še povečujejo medsebojno razdeljenost.
Molitev za edinost ima velik pomen, ko poteka skupaj z bojem proti vsemu, kar nas krivično deli kot ljudi, ki smo ustvarjeni po Božji podobi in moramo biti zato deležni enakega dostojanstva.
Osrednje besedilo, ob katerem bomo premišljevali in molili, je vzeto iz preroka Izaija in se glasi: »Naučite se delati dobro, skrbite za pravico. Pomagajte zatiranemu, zagovarjajte siroto, branite vdovo« (Iz 1,17). Tema »skrbi za pravico« je tudi sestavina sinodalnega procesa, ki je prav tako v službi »social ne pravičnosti, človekovih pravic in skrbi za skupni dom« (Pripravljalni dokument št. 30).
Dr. Bogdan Dolenc,
član Komisije za ekumenizem in medverski dialog

Taizejska molitev
2023-01-19 20:00
Taizéjske molitve

Pri taizéjskih molitvah se prepletajo Božja beseda, taizéjski spevi in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.

Taizéjske molitve v Ljubljani:

19. januar ob 20. uri v evangeličanski cerkvi

Svetopisemski maraton 2023
2023-01-21 - 2023-01-26
Svetopisemski maraton je končno tu, in to že 15. po vrsti! Odvijal se bo od sobote, 21. januarja 2023, do četrtka, 26. januarja 2023, pod naslovom »Le pogum, vstani! (Mr 10, 49)«. Organizatorji maratona smo geslo izbrali z mislijo, da je vsemogočni Bog tisti, ki nas pozna do obisti, ve za naše stiske, sliši naše prošnje in molitve ter nas nenehno varuje in opogumlja. Bog nam na razne načine sporoča, naj vztrajamo in Mu zaupamo. Svetopisemski maraton je eden takih dogodkov, kjer se lahko napolnimo z Božjo milostjo in gremo pogumno naprej.
Kaj se bo dogajalo? Najbolj znano je osrednje branje Svetega pisma, ki traja teden dni, noč in dan, kjer se zvrsti prek tisoč bralcev in prebere celotno Sveto pismo. Mnogi smo se branja že udeležili, v živo (pred korono) ali po Zoomu (zadnja leta), in vemo, da Sveti Duh zmeraj izbere prikladen del Svetega pisma, ki nas nagovori v trenutni situaciji. Neverjetno. Tako »klasično« branje je najprimernejše za odrasle. Na spletni strani maratona je na voljo prijavni obrazec za branje. Vabljeni, da si skupaj s svojo skupinico rezervirate urico branja.
Kje se bo odvijal maraton? Osrednje branje bo potekalo preko Zooma, spremljevalni dogodki pa so
»raztreseni« po Sloveniji. Največ jih bo v Ljubljani; bodo pa tudi v Kranju in Slovenj Gradcu. S svojim mini maratonom pa lahko prispevate, da bo Beseda, kot vsako leto, slišana v več kot 80 različnih krajih, tudi v vašem.
Kam se lahko prijavim kot župnija? Če želite spodbuditi svoje sožupljane, naj začnejo redno branje Svetega pisma, je Svetopisemski maraton primeren začetek. Pričevanja namreč povejo, kako so se ljudje po branju na maratonu odločili, da bodo redno brali Božjo besedo. Župnijski mini maraton
je tako čudovita priložnost, da opogumite ljudi v župniji. Petnajst minut po maši, vsak dan pol ure
preko Zooma, za uro ali dve, morda tudi cel dan … Možnosti je ogromno. Gradiva in navodila, ki so na voljo na spletni strani, vam bodo pri izvedbi takega dogodka pomagala, vi pa samo pripeljite ljudi.
Kaj pa otroci in družine? Na spletni strani Svetopisemskega maratona so objavljena gradiva za različne mini maratone: družinski, zakonski, veroučni, za starejše v domovih, v bolnišnicah. Za mlajše člane lokalnih skupnosti je na voljo gradivo za veroučence, ki nudi kratek program za izpeljavo učne ure, povezane s svetopisemsko zgodbo. Na tak način spodbu jamo ozaveščanje mladih kristjanov k pomembnosti stika z Božjo besedo in prenosu krščanskih vrednot v vsakdan, na otrokom primeren način. Družinski mini maraton mamam in očetom predlaga, da se vsaj en večer v tednu trajanja maratona skupaj z otroki zberejo okoli družinske mize, preberejo svetopisem-
sko zgodbo in se pogovorijo o kratkih vprašanjih, ki so navedena v gradivu. Tak mini maraton spodbuja branje Božje besede doma, pogovor o verskih tematikah, vzgojo za krščanske vrednote in krepi družinsko povezanost. Preverite še druge možnosti na spletni strani in si oglejte pripravljena gradiva za tisti mini maraton, ki vas zanima.
Pestrost gostov, vsem pa Sveto pismo spreminja življenje. Poleg branja Svetega pisma organiziramo tudi spremljevalni program, ki ga najdete v celoti na spletni strani maratona. Naj poudarim uvodno slovesnost v Ljubljani, kjer bomo gostili župnika grkokatoliške župnije iz Metlike. Pa taizejsko molitev, znani nogometaš Tavares je tudi kristjan. Na zaključni slovesnosti bo z nami delila svojo
preizkušnjo mama, ki je ostala sama s polno hišo otrok, brez redne službe in z visokimi položnicami.
Preko osebne zgodbe nam bo razkrila svoj recept za trdno vero in neomajno zaupanje v Boga.
Bog nas vabi na različne načine, da se Mu približamo. Izkoristimo ta čudoviti dogodek, da se skupaj opogumimo za nadaljnjo pot.
Le pogum, vstani! Se vidimo na maratonu! Več
informacij: www.svetopisemskimaraton.si.
Tanja Povšnar Vrečar,
soorganizatorka maratona

Nedelja Božje besede
2023-01-22
Geslo letošnje nedelje Božje besede je vzeto iz preroka Izaija: »Razširi prostor svojega šotora, razpni pregrinjala svojih bivališč« (Iz 54,2). Navezuje se na sinodalni proces, ki se bo sklenil s škofovskim zasedanjem oktobra 2023. Sestavljavci dokumenta za celinsko fazo so v Frascatiju v duhu sinodalne metodologije poslušanja, pogovora in razločevanja pregledali povzetke, ki jih je med škofijsko fazo sinodalnega procesa pripravilo 112 škofovskih konferenc, vzhodne katoliške cerkve, redovne skupnosti, cerkvena združenja in gibanja. Odziv krajevnih cerkva je bil izjemen. Iz sinteze njihovega dela so udeleženci zasedanja pripravili dokument, ki ga bom kmalu dobili tudi v slovenščini.
Ob prebiranju poročil s škofovskih konferenc so bili udeleženci ganjeni »nad čudovitimi deli, ki jih Bog opravlja v svoji Cerkvi«, in so doživeli, da se »nam Cerkev ponuja kot dom za vse«. Izkušnja sinodalnosti, ki jo živimo, vodi k »resničnemu sprejemanju vseh«, kar je dejansko cilj sinode. Udeleženci srečanja v Frascatiju so skupno razločevali in sledili metodi duhovnega pogovora, kar so izkusile številne skupine že v prvi fazi sinodalnega procesa. Prav razločevanje, poslušanje in medsebojno sprejemanje so bistvene drže, ki jih bomo skušali uresničevati v nadaljnji in sklepni fazi sinode – da bi to postal habitus Cerkve prihodnosti.
Ta vzajemnost med člani Cerkve pa edina omogoča, da se uresničijo v davnini napovedane besede preroka Izaija. Njegova domovina je bila poteptana in ponižana, zdela se je kot nerodovitna in zavržena žena. Toda v Božjem imenu ji je prerok napovedal tolikšen razcvet, toliko potomcev, da si bo morala razširiti šotor in bivalne prostore. Ta obljuba se v Izraelu ni v celoti izpolnila. Ko je prišel na svet Kristus, so bila v šotor Božjega kraljestva sprejeta tudi poganska ljudstva. Toda do danes številni še niso našli poti vanj. Cerkev se jim ne dozdeva dom. Toda sinodalno dogajanje kaže, da je v Cerkvi močan naboj. Če bomo razločevali, kaj Jezusov Duh govori Cerkvi, če mu bomo prisluhniti v sebi in bližnjem, bomo razširili ne le svojih šotorov, temveč svoja srca. In tavajoči in brezdomci bodo našli v Cerkvi Očetov dom. Naj nas nedelja Božje besede na novo vzpodbudi k tej Jezusovi drži.
V tem duhu bodo na nedeljo Božje besede, 22. januarja 2023, srečanja v vsaki škofiji.
Jure Koželj,
voditelj bibličnega gibanja

Katehetski simpozij 2023
2023-01-23 - 2023-01-25
53. katehetski simpozij bo potekal v spletni obliki med 23. in 25. januarjem 2023. Izobraževanje se bo tokrat osredinilo na katehezo, namenjeno odraslim, posebej staršem. Dr. Tadej Stegu bo predstavil metodološki pristop pri delu z odraslimi, mag. Luka Mavrič bo spregovoril o življenjski situaciji današnjih staršev in delu z družinami, v tretjem večeru pa bodo prikazani konkretni primeri srečanj s starši. Po simpoziju bodo na škofijski ravni potekali še katehetski dnevi v živo, ki bodo priložnost za odmev na vsebino simpozija, izmenjavo izkušenj in povezovanje.
Več informacij: sku@rkc.si; 031/312 110.
Slovenski katehetski urad

Spreobrnitev apostola Pavla
2023-01-25
Že vsaj od 7. stoletja dalje se s posebnim praznikom v Cerkvi spominjamo spreobrnitve zagrizenega sovražnika prve Cerkve, Savla, ki je pozneje kot apostol Pavel izredno širil Kristusov nauk po rimskih pokrajinah.
Vir: Hozana.si

Vseslovensko srečanje mladinskih pevskih zborov
2023-01-29 15:00 - 17:00
Salezijanska mladina vsaki dve leti organizira že tradicionalna srečanja mladinskih pevskih zborov.
Naslednje srečanje bo potekalo v nedeljo, 29, januarja 2023 ob 15.00 v cerkvi sv. Janeza Boska v Mariboru.

Več informacij in možnost prijave najdete na naslovu: donbosko.si/mpz.
Vir: Don Bosko Slovenija

Dan posvečenega življenja
2023-02-02 15:00 - 17:00
Spoštovane sestre redovnice in bratje redovniki.
Praznik Jezusovega darovanja v templju je na poseben način tudi vaš praznik. Takrat so starši Jezusa prinesli v tempelj, da bi ga darovali Gospodu. Pozneje je tempelj sam razglasil za prostor, ki je njegovega Očeta. Na ta dan se bomo torej po Jezusovem zgledu tudi mi zahvalili za izvoljenost in posvečenost, ki jo živimo v skupnosti bratov in sester. Za škofe pa je to priložnost, da se vam posebej zahvalimo za vašo navzočnost in za pričevanje posvečenega življenja v naši krajevni Cerkvi.
Bogu posvečene sestre in brate zato vabim, da se na svečnico, 2. februarja 2023, zberemo v Plečnikovi cerkvi sv. Frančiška v Šiški, kjer nas bodo sprejeli bratje frančiškani. Ob 15.00 bomo začeli molitveno uro, molitev pa se bo prelila v daritev svete maše, med katero bomo obnovili redovne zaobljube in poživili svojo podaritev Bogu in Cerkvi. Premišljevali in zahvaljevali se bomo v duhu povabila izroči svojo pot Gospodu.
Po sveti maši bomo medsebojno povezanost okrepili tudi z bratskim in sestrskim druženjem ob besedi in okrepčilu.
Msgr. Stanislav Zore OFM,
nadškof
