Nadškofija Ljubljana

Protipotresna pobožnost v cerkvi sv. Jožefa na Poljanah
2023-04-09 15:00 - 17:00 (Europe/Ljubljana)
Narodno svetišče sv. Jožefa v Ljubljani na velikonočno nedeljo, 9. aprila 2023, ob 15. uri vabi k zaobljubljeni protipotresni pobožnosti, ki jo bo vodil ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore.
Na tej posebni zaobljubljeni protipotresni pobožnosti z litanijami se zberejo katoličani mesta Ljubljane vsako leto. V molitvi prosijo, da bi bili obvarovani podobne katastrofe, spominjajo pa se tudi vseh, ki gredo skozi velike osebne preizkušnje in pretrese.
Rektor p. Tomaž Mikuš DJ
Vir: Katoliška Cerkev

Maša ob 3. obletnici smrti nadškofa Alojza Urana
2023-04-11 18:30
Pred tremi leti se je poslovil takrat upokojeni ljubljanski nadškof msgr. Alojz Uran. Nanj se bomo spomnili s sveto mašo, ki bo v torek, 11. aprila, ob 18.30 v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, kjer je pokojni nadškof tudi pokopan.

Večer +
2023-04-11 19:00
Naslednji Večer Plus+ bo v torek, 11. 4. bo ob 19.00 v Antonovem domu na Viču. Z nami bo slavilna skupina Večerov Plus+, tekom večera pa bomo prisluhnili nagovoru o zakramentu bolniškega maziljenja.
Vir: Katoliška mladina

Pobožnost Via lucis / Pot luči
2023-04-12 21:00
V sredo, 12. aprila, ob 21.00 Katoliška mladina v cerkvi Srca Jezusovega na Taboru organizira molitev pobožnosti Via lucis.
Po štiridesetih dneh posta, v katerem smo premišljevali trpljenje in smrt našega Gospoda Jezusa Kristusa, v velikonočnem času praznujemo njegovo vstajenje od mrtvih in zmago nad smrtjo. Če nam je pri poglabljanju v njegov pasijon pomagala molitev križevega pota (via crucis), pa se lahko skrivnosti vstajenja bolje približamo s pobožnostjo, imenovano pot luči (via lucis). Gre za nadaljevanje križevega pota, prav tako jo sestavlja 14 postaj, pri njih pa se spominjamo dogodkov od Kristusovega vstajenja do binkošti.
Je odličen način, da bolje ozavestimo najpomembnejši dogodek naše vere in pustimo vstalemu, zmagovitemu Odrešeniku, da se prek molitve in Božje besede zares naseli v naših srcih. Kot naroča Pavel: “Spominjaj se Jezusa Kristusa, ki je bil obujen od mrtvih, Davidovega potomca, kakor sem oznanjal v svojem evangeliju.” (2 Tim 2,8)
Urban Šifrar,
Katoliška mladina
Vir: Katoliška Cerkev

Predstavitev knjige Tertulijan, Apologetski, polemični in katehetski spisi
2023-04-13 18:00
KUD Logos in Slovenska matica vabita na predstavitev knjige Tertulijan, Apologetski, polemični in katehetski spisi v četrtek, 13. aprila 2023, ob 18. uri v dvorani Slovenske matice (Kongresni trg 8) v Ljubljani.
Predstavitev bo moderiral doc. dr. Aleš Maver (ff um), sodelovali bodo prof. dr. Marko Marinčič (ff ul), doc. dr. Miran Špelič (teof ul) ter urednik in prevajalec mag. Jan Dominik Bogataj (teof ul).
Več na: https://kud-logos.si/izdelek/apologetski-polemicni-in-katehetski-spisi/
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2023-04-14 18:30
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od marca 2023 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
14. april:
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Dobrodelni koncert POTA Ukrajina
2023-04-18 19:00
V torek, 18. 4., bo ob 19.00 na Gradu Rakovnik potekal dobrodelni koncert s skupino Zvezdosledi. Zbrana sredstva bodo namenjena za misijon v Ukrajini, kamor se prostovoljci POTA odpravljajo v juliju.
Vir: Katoliška mladina

Teden molitve za nove duhovne poklice
2023-04-23 - 2023-04-30
V Cerkvi na 3. velikonočno nedeljo 23. aprila začenjamo molitveni teden za nove duhovne poklice, ki ga bomo zaključili na nedeljo Dobrega pastirja 30. aprila. Letos knjižico pripravlja Škofija Murska Sobota, geslo pa je: »Poklicani, da bi živeli.«Z molitvijo za duhovne poklice želimo in prosimo, da bi se naši mladi, naše družine in vsi verni osvobodili strahu pred jasnim, odločnim in požrtvovalnim odgovorom na Božji klic, pa četudi to zahteva vseživljenjsko borbo za zvestobo in pravi odnos. Naj nam bosta pri tem vodilo in spodbuda molitvena knjižica, ki jo boste prejeli na župnije, ter pismo papeža Frančiška.
Jure Ferlež,voditelj Komisije za poklicanostin nove duhovne poklice

Sv. Marko, apostol in evangelist
2023-04-25
Sv. Marko, apostol in pisec drugega evangelija goduje 25. aprila.
Po izročilu naj bi bil učenec apostola Petra, najverjetneje tudi njegov prevajalec. Rodil naj bi se v Palestini l. 20 po Kr., umrl pa naj bi v drugi polovici I. stoletja.
Marko je bil doma iz ugledne jeruzalemske družine, njegova mati naj bi bila lastnica hiše, v kateri se je po Gospodovem vnebohodu zbirala prva krščanska občina. Iz tega se da sklepati, da je bila v Markovi hiši obednica, kjer je Jezus na veliki četrtek obhajal zadnjo večerjo. Po svojem bratrancu Barnabu (prim. Kol 4,10) se je Marko leta 44 po Kr. seznanil z apostolom Pavlom.
Po mučeniški smrti apostola Pavla je Marko postal samostojen. Z govorjeno in pisano besedo je oznanjal, kar je slišal. Umrl je mučeniške smrti, po pričevanju Evzebija iz Cezareje najverjetneje v Aleksandriji, od koder so njegove relikvije kasneje prenesli v Benetke in njemu v čast v 11. stoletju tam zgradili veličastno baziliko. Legenda trdi, da naj bi apostol Marko med delovanjem v Ogleju, tedanji metropoli severnega Jadrana, imenoval prvega škofa sv. Mohorja. Iz Benetk in Ogleja se je njegovo češčenje razširilo tudi v naše kraje.
Vsak od štirih evangelistov ima svoj simbol, s katerim ga upodabljajo. Markov simbol je lev, motiv pa se navezuje na zapis iz knjige Razodetja (prim. Raz 4,7), ki govori o štirih živih bitjih, ki Bogu dan in noč pojejo slavo. Leva (zver) povezujejo z Markom, ker se njegova pripoved začne z delovanjem Janeza Krstnika v puščavi (prim. Mr 1,13).
Markov evangelij
Marko velja za utemeljitelja knjižne vrste, imenovane evangelij. Zapisovanje pripovedi o Jezusu Kristusu zavestno vključi v katehetsko izročilo, saj želi bralca pripeljati do kontemplacije križanega Boga, ki je ljubezen. To je evangelij, kar pomeni dobra novica, ki odstrani vse podobe Boga, ki si jih človek od nekdaj izmišlja ali se jim odreka.
Struktura evangelija
Markov evangelij je sestavljen sorazmerno preprosto. Razlagalci se strinjajo, da v njem lahko ločimo uvod (Mr 1,2–13), ki nas seznanja z evangeljskim sporočilom; prvim delom, ki obsega Jezusovo delovanje v Galileji in se konča s Petrovo izpovedjo (Mr 1,14–8,32); drugim delom (Mr 8,33–10,52), ki sega do Jezusovega vhoda v Jeruzalem. Tretji del (Mr 11,1–16,20) pa vsebuje Jezusovo delovanje v Jeruzalemu ter njegovo trpljenje, smrt in vstajenje. Prehodne vrstice niso ostre ločnice, ampak označujejo položen prehod, ki vsebuje več vrstic.
Besedilo je delno povzeto iz naslednjih virov: Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka, Evangelij po Marku Jožeta Plevnika ter Zapomni si in pripoveduj evangelij Silvana Faustija.
Vir: Katoliška Cerkev

Konferenca CCEE v Ljubljani – Evropski predstavniki za katehezo na srečanju v Ljubljani
2023-04-25 - 2023-04-27
Od 25. do 27. aprila 2023 bo v Ljubljani potekala konferenca predstavnikov za katehezo pri Svetu evropskih škofovskih konferenc (CCEE) in Komisije za evangelizacijo pri CCEE. Naslov konference je: Župnijska skupnost kot kulturni prostor srečanja in srečanje s kulturo.
Prijavljenih je okrog 40 udeležencev iz vse Evrope. Konferenca se bo odvijala v City Hotelu v Ljubljani, udeleženci pa bodo sodelovali pri svetih mašah v stolnici sv. Nikolaja (25. aprila 2023 ob 18.30; 27. in 28. aprila 2023 ob 8.00) in v cerkvi Marijinega obiskanja pri frančiškanih (26. aprila 2023 ob 17.30).
Gostujoči predavatelji bodo izpostavili primere dobrih praks evangeljske inkultruacije in službe kateheta v sedanjih kulturnih okoljih. Profesor ddr. Tomas Halik (Češka) bo v svojem predavanju razmišljal o položaju župnije znotraj današnje kulture, msgr. Valentino Bulgarelli (Italija) pa o laiških službah v župniji. Po vsakem predavanju bodo udeleženci po skupinah razmišljali o povezavi slišanega z lastnim izkustvom. Zaključke s pogledom v prihodnost bodo ob koncu konference podali Eugenio Bruno, Martin Michaliček, generalni tajnik CCEE, in msgr. Đuro Hranić, džakovski nadškof in predsednik CCEE.
Vir: Katoliška Cerkev

Taizéjska molitev
2023-04-27 20:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo Božja beseda, taizéjski spevi in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Naslednji termin:
27. april, Katoliška mladina (Jurčičev trg 2) ob 20. uri

Sv. Katarina Sienska, sozavetnica Evrope, praznik
2023-04-29
Sv. Katarina Sienska, cerkvena učiteljica, mistikinja in sozavetnica Evrope goduje 29. aprila.
Rodila se je leta 1347 kot predzadnja od petindvajsetih otrok barvarja kož Jakoba Benincasa iz mesta Siena. Ljubka in živahna deklica je že z dvanajstimi leti prišla v spor z domačimi, zlasti z materjo, ki je hotela, da si poišče moža in se ni mogla sprijazniti s Katarinino namero, da se posveti Bogu. Temu prigovarjanju je Katarina napravila konec tako, da si je ostrigla lase in s tem pokazala svojo trdno odločitev, da se za vedno daruje Bogu. Oče je bil njen zaveznik in tako je s šestnajstimi leti mogla vstopiti v tretji red sv. Dominika. Dominikanske tretjerednice niso bile redovnice, ki bi živele v samostanu, temveč pobožne žene, ki so se ravnale po določenih pravilih in so živele med svetom. Posvečale so se molitvi in dobrodelnosti. Nosile so tudi posebno obleko, da so se razločevale od drugih žena.
Nekaj časa je bila Katarina usmerjena zgolj na molitev in premišljevanje. Ko ji je bilo kakih dvajset let, se ji je v videnju prikazal Jezus, se z njo skrivnostno zaročil in ji napovedal, da ji bo v Cerkvi zaupana posebna naloga. Od takrat naprej se je odlikovala tudi v dejavni ljubezni. Njena skrb za druge je pritegnila pozornost Siencev. Nekaj se jih je povezalo v nekakšno skupino učencev, v kateri so bili pripadniki različnih družbenih slojev: sodniki, poslanci, slikarji, pesniki, rokodelci, redovniki in redovnice. Tako je Katarina dejavno sodelovala v dogajanjih svojega mesta in Cerkve svojega časa. Tista njena posebna naloga, o kateri ji je bil govoril Jezus, je bila, da je pomagala prepričati papeža Gregorja XI., naj se vrne iz francoskega Avignona v Rim. Leta 1376 je to res storil: ko se je papež vračal v Petrovo mesto, se je Katarina ponižno umaknila v rodno Sieno, potem ko je svojo nalogo izpolnila.

Vloga ženske v Katoliški cerkvi v Sloveniji

Pozneje si je še veliko prizadevala, da bi prinesla mir v Cerkev in v srca ljudi. Njena številna pisma (ohranilo se jih je 380) pričajo o njeni dejavnosti za Cerkev in o njeni veliki ljubezni do Jezusa; dragocena so tudi zato, ker nam omogočajo vpogled v tisto mučno obdobje zgodovine Cerkve, ko je ta žena povzdignila svoj glas. Lik Katarine Sienske je eden tistih svetlih vzorov žena, ki jih je Cerkvi in svetu poklonilo 14. stoletje. Izčrpana od naporov svojega kratkega, a napetega življenja, použita od tistega, kar je sama imenovala ‘sladke telesne muke’, je Katarina komaj triintridesetletna umrla v Rimu 29. aprila 1380.
Za svetnico jo je razglasil papež Pij II. leta 1461, papež Pij XII. jo je leta 1939 postavil za zavetnico Italije, papež Pavel VI. pa ji je leta 1970 podelil naslov cerkvene učiteljice in sicer zaradi njenega znamenitega in obsežnega spisa Knjiga božjega nauka. Papež Janez Pavel II. jo je leta 1999 razglasil za sozavetnico Evrope skupaj s sv. Edith Stein/Terezijo Benedikta od Križa in sv. Brigito Švedsko.
Vir: Revija Ognjišče

Papež Benedikt XVI.
Sveta Katarina Sienska: Duhovno materinstvo
Dragi bratje in sestre,
Danes bi vam rad spregovoril o ženi, ki je imela odlično vlogo v cerkveni zgodovini. To je sveta Katarina Sienska. Štirinajsto stoletje, v katerem je živela, je bilo težko obdobje za življenje Cerkve in celotnega družbenega tkiva v Italiji in Evropi. Vendar tudi v trenutkih največjih težav Gospod ne neha blagoslavljati svoje ljudstvo s tem, da razvname svetnike in svetnice, ki zdramijo duha in srce ter zbujajo spreobrnjenje in prenovo. Katarina je ena od teh. Še danes nam govori in nas spodbuja, da pogumno hodimo svetosti naproti, da bi bili vedno bolj popolni Gospodovi učenci.
Rojena v Sieni leta 1347 v zelo številni družini, je umrla v Rimu leta 1380. Pri 16 letih jo je videnje svetega Dominika nagnilo, da je stopila v tretji dominikanski red, v žensko vejo, imenovano Mantellate. Ostala je v družini, zasebno je napravila obljubo devištva, ko je bila šele doraščajoča. Posvetila se je molitvi, pokori, dobrodelnosti, zlasti v korist bolnih.
Ko se je razširil glas o njeni svetosti, je začela vneto dejavnost duhovnega svetovanja vsem skupinam oseb: plemičem in politikom, umetnikom in preprostim ljudem, posvečenim osebam, klerikom, vključno s papežem Gregorijem XI., ki je v tistem času bival v Avignonu in ga je Katarina energično spodbujala, naj se vrne v Rim. Veliko je potovala, da bi pospeševala notranjo prenovo Cerkve in podpirala mir med stanovi. Tudi zaradi tega jo je sveti Janez Pavel II. hotel razglasiti za sozavetnico Evrope. Stara celina naj nikoli ne pozabi krščanskih korenin, ki so v temelju njene poti, in naj še naprej iz evangelija zajema temeljne vrednote, ki zagotavljajo pravičnost in slogo.
Katarina je veliko trpela, kakor mnogi svetniki. Nekateri so celo mislili, da ji ne smejo zaupati. Leta 1374, šest let pred njeno smrtjo, so celo sklicali generalni posvet dominikancev v Firencah in jo zasliševali. Dodelili so ji učenega in ponižnega redovnika, Raimonda da Capua, prihodnjega generalnega ministra dominikanskega reda. Ta je postal njen spovednik in tudi njen »duhovni sin«. Napisal je prvi popoln življenjepis svetnice. Bila je razglašena za sveto 1461.
Nauk Katarine, ki se je z muko naučila brati in se naučila pisati šele, ko je bila odrasla, je vsebovan v Pogovoru o Božji previdnosti ali Knjigi Božjega nauka, ki je mojstrovina duhovnega slovstva, v njenem Epistolariju (pismih) in v zbirki Molitev. Njeno učenje je tako bogato, da jo je bl. Pavel VI. leta 1970 razglasil za cerkveno učiteljico. Ta naziv se je pridružil naslovu sozavetnice mesta Rima, po volji bl. Pija IX, in naslovu Zavetnice Italije, po odločitvi častitljivega Pija XII.
V nekem videnju, ki se nikoli več ni izbrisalo iz Katarininega srca in duha, jo je Marija prestavila Jezusu, ki ji je dal sijajen prstan, rekoč: »Jaz, tvoj Stvarnik in Odrešenik, se zaročim s teboj v veri, ki jo boš vedno ohranila čisto, dokler ne boš z menoj obhajala svoje večne svatbe v nebesih.«[1] Ta prstan je ostal viden samo njej. V tem izrednem dogodku najdemo živo središče Katarinine vernosti in vsake pristne duhovnosti: to je kristocentričnost. Kristus je zanjo kakor ženin, s katerim ima zaupen odnos občestva in zvestobe. Kristus je dobrina, ki jo ljubi nad vse.
Ta globoka zedinjenost z Gospodom je osvetljena z drugim dogodkom v življenju te znamenite mistikinje: izmenjava srca. Po Raimondu iz Capue, ki je zapisal, kar mu je Katarina zaupala, se ji je Gospod Jezus prikazal tako, da je imel v roki rdeče žareče človeško srce, odprl ji je prsi in vanje položil srce, rekoč: »Predraga hči, kakor sem zadnjič sprejel tvoje srce, ki si mi ga darovala, tako ti zdaj dajem svoje srce, ki bo odslej na mestu, kjer je bilo tvoje«.[2] Katarina je zares živela besede svetega Pavla: »Ne živim jaz, ampak Kristus živi v meni« (Gal 2,20).
Kakor sienska svetnica, tako vsak vernik čuti potrebo, da se oblikuje ob čutenju Kristusovega srca, da bi ljubil Bog in bližnjega, kakor ga ljubi Kristus sam. Mi vsi si lahko pustimo preoblikovati srce in se naučimo ljubiti kakor Kristus, v tisti domačnosti z njim, ki jo hrani molitev, premišljevanje Božje besede in zakramenti, zlasti pogosto in pobožno prejemanje svetega obhajila. Tudi Katarina spada k tisti trumi evharističnih svetnikov, s katero sem sklenil svojo apostolsko spodbudo Sacramentum Caritatis.[3] Dragi bratje in sestre, evharistija je izreden dar Božje ljubezni, ki nas nenehno prenavlja, da bi hranil našo pot vere, okrepil naše upanje, razplamtel našo ljubezen, da bi nas napravil vedno bolj podobne Bogu.
Okrog te tako močne in pristne osebnosti se je oblikovala resnična in lastna duhovna družina. To so bile osebe, ki jih je očarala moralna avtoriteta te mlade žene na najvišji stopnji življenja, in včasih tudi vznemirljive zaradi mističnih pojavov, katerim so bile priče, kakor pogosta zamaknjenja. Mnogi so ji stregli in so si šteli v čast, da jih je Katarina duhovno vodila. Rekli so ji »mama«, ker so kot duhovni otroci pri njej zajemali hrano za duha.
Tudi danes Cerkev prejema velik blagoslov od duhovnega materinstva, ki ga gojijo mnoge žene, posvečene ali laikinje, ki v dušah hranijo misel na Boga, krepijo vero pri ljudeh in usmerjajo krščansko življenje k vedno višjim vrhovom. »Sin vam rečem in vas imenujem – piše Katarina, ko se obrača na enega svojih duhovnih sinov, na kartuzijana Giovannija Sabatinija –, kolikor vas rojevam z nenehnimi molitvami in željo pred Bogom, tako kakor mati rodi sina«.[4]Na dominikanskega brata Bartolomeja de Dominici pa se je navadno obračala s temi besedami: »Preljubi in predragi brat in sin v milem Jezusu Kristusu.«
Druga značilnost Katarinine duhovnosti je vezana na dar solza. Solze izražajo izredno in globoko občutljivost, zmožno ganjenosti in nežnosti. Ne redki svetniki so imeli dar solza, podoživljali so vznemirjenost Jezusa samega, ki ni zadrževal in skrival svojega joka pred grobom svojega prijatelja Lazarja in pred Marijino in Martino bolečino, ob pogledu na Jeruzalem in v svojih zadnjih zemeljskih dneh. Po Katarininih besedah se solze svetnikov mešajo s Kristusovo krvjo, o kateri je govorila s tresočimi toni zelo močnimi simboličnimi podobami: »Spominjajte se križanega Kristusa, Boga in človeka … Zazrite se v križanega Kristusa, skrijte se v ranah križanega Kristusa, potopite se v Kristusovi krvi.«[5]
Tu lahko razumemo, zakaj je Katarina vedno imela največje spoštovanje do duhovnikov, čeprav se je zavedal njihovih človeških pomanjkljivosti. Duhovniki prek zakramentov in besede razdeljujejo zveličavno moč Kristusove krvi. Sinajska svetnica je vedno vabila svete služabnike, tudi papeža, ki ga je imenovala »sladki Kristus na zemlji«, naj bodo zvesti svojim dolžnostim. Vedno je bila ganjena edino zaradi svoje globoke in stanovitne ljubezni do Cerkve. Pred smrtjo je rekla: »Ko se ločujem od telesa, v resnici, použila in darovala sem svoje življenje v Cerkvi in za sveto Cerkev, kar je zame izredna milost«.[6]
Od svete Katarine se torej naučimo najbolj vzvišene učenosti, da poznamo in ljubimo Jezusa Kristusa in njegovo Cerkev. V Pogovoru o Božji previdnosti z edinstveno podobo opisuje Kristusa kot most, razpet med nebom in zemljo. Ta most oblikujejo tri stopnišča, ki jih sestavljajo Jezusove noge, njegova stran in usta. Ko se duša povzpne na ta stopnišča, prehodi tri stopnje vsakega posvečenega življenja: ločitev od greha, vaja v krepostih in prijetno in ljubeče zedinjenje z Bogom.
Dragi bratje in sestre, naučimo se od svete Katarine pogumno, goreče in iskreno ljubiti Kristusa in Cerkev. Sprejmimo besede svete Katarine, ki jih beremo v Pogovoru o Božji previdnosti, ob sklepu poglavja, ki govori o Kristusu kot mostu: »Iz usmiljenja si nas umil v Krvi, iz usmiljenja si se hotel pogovarjati z ustvarjenimi bitji. O nespametnež ljubezni! Ali ti ni bilo dovolj, da si postal človek, ampak da si hotel tudi še umreti! … O usmiljenje! Srce mi vzplameneva ob misli nate. Naj se obrnem kamorkoli, ničesar drugega ne najdem kakor usmiljenje«.[7]
Hvala.
Benedikt XVI., Insegnamenti di Benedetto XVI, VI 2,2010, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano 2011, 904-908. – Kateheza dne 24. novembra 2010. – Prevedel Anton Štrukelj.

[1] Raimondo da Capua, S. Caterina da Siena, Legenda maior, št. 115, Siena 1998.
[2] Raimondo da Capua, S. Caterina da Siena, Legenda maior, št. 115, Siena 1998.
[3] Benedikt XVI., posinodalna apostolska spodbuda Evharistija – Zakrament ljubezni, Ljubljana 2007.
[4] Epistolario, Pismo št. 141: A don Giovanni de’ Sabatini.
[5] Epistolario, Pismo št. 16: Nekomu, čigar ime zamolčim.
[6] Raimondo da Capupa, S. Caterina da Siena, Legenda maior, št. 363, Siena 1998
[7] Katarina Sienska, Pogovor o božji previdnosti, Marijina kongregacija, Ljubljana 1994, pogl. 30. str. 73.
Vir: Katoliška Cerkev

Večer o poeziji v Galeriji Družina
2023-05-05 19:00
V Galeriji Družina v Ljubljani (Krekov trg 1) bo v petek, 5. maja 2023, ob 19. uri potekal Večer o poeziji.
Pogovarjali se bodo o(b) pesniški zbirki Metafizična poezija angleškega baroka. Sodelovali bodo urednik zbirke Sidera Brane Senegačnik, prevajalka Nada Grošelj in Alen Širca. Pesmi bo prebiral Pavle Ravnohrib, glasbo, ki bo tematsko in časovno ubrana na poezijo, bo izvajal Boris Šinigoj.

V zbirki je prevajalkin izbor najreprezentativnejših pesmi britanskih »metafizičnih pesnikov«. Metafizična poezija je nastajala v Angliji 17. stoletja. V izboru so zastopani kanonični pesniki, kot so John Donne, George Herbert, Andrew Marvell in Henry Vaughan, kakor tudi posamezne mojstrovine manj znanih avtorjev. Metafizični pesniki obravnavajo zelo pestro tematiko: med drugim preigravajo lirizem, erotična in svobodomiselna razmišljanja o ljubezni, religioznost, elegije – žalostinke. Kljub temu pa imajo prepoznavne značilnosti, ki jih povezujejo: v presenetljivih, drznih metaforah, podobju in jeziku izražajo negotovost svoje dobe in željo po izvirnosti.
Vir: Katoliška Cerkev

Vseslovensko romanje gasilcev
2023-05-06 15:00 - 17:00
V Katoliški cerkvi 4. maja praznujemo god sv. Florijana, mučenca, zavetnika gasilk in gasilcev. Na soboto ob prazniku njihovega zavetnika k Mariji Pomagaj že 19 let romajo gasilke in gasilci slovenskih društev.
Ob prazniku sv. Florijana se pri Mariji Pomagaj tradicionalno zberejo gasilke in gasilci slovenskih društev. Tudi letošnje vseslovensko romanje bo potekalo na soboto, po prazniku svetega Florijana.
Gasilke in gasilci se bodo zbrali pri gasilnem domu Brezje ter skupaj v formaciji prišli do bazilike Marije Pomagaj.
Sveta maša bo ob 15. uri. Somaševanje bo vodil ljubljanski pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar. Po sveti mašo bo blagoslov vozil in gasilcev.
Vir: Marija.si

Večer Plus+
2023-05-09 20:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in skupina Svetnik.
KDAJ: 9. maj 2023 ob 20.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: Večeri so odprti za vse starosti.
Vir: Katoliška mladina

Koncert Sakralnega abonmaja v uršulinski cerkvi Sv. Trojice v Ljubljani
2023-05-10 19:30
Kulturno društvo Schellenburg vabi na zadnji koncert letošnje sezone Sakralnega abonmaja, v sredo, 10. maja 2023 ob 19.30. uri v uršulinski cerkvi Sv. Trojice v Ljubljani.
Predstavljena bodo zborovska sakralna dela različnih obdobij in dežel: od Gallusovih motetov in psalmov Felixa Mendelssohna preko molitev sodobnih skladateljev Arva Pärta, Ola Gjeila in Jacoba Naveruda do ljudskih motivov v skladbi Damjana Močnika ter uglasbitev Marijinih pesmi slovenskih in tujih skladateljev.
Koncertni program bo zazvenel v izvedbi Mešanega pevskega zbora Crescendo, ki ga sestavlja več kot 40 mladih pevk in pevcev. Zbor vodi dirigent Žiga Kert.
Vir: Katoliška Cerkev

Pogovorni večer Ad fontes z naslovom Slovenci, izseljenci in demokracija
2023-05-11 18:00
Tretji v seriji pogovornih večerov Ad fontes / K (iz)virom z gostom dr. Janezom Juhantom na temo Slovenci, izseljenci in demokracija, ki bo v četrtek, 11. maja 2023, ob 18.00 v Veliki dvorani FPPV (vhod Družina, 3. nadstropje) na Krekovem trgu 1 v Ljubljani.
Tokrat se bomo zazrli v zgodovino Slovencev prejšnjega stoletja ter razmišljali, kako ta vpliva na sedanjost. Svoje raziskovanje bo predstavil prof. dr. Janez Juhant, ki mu bo sledil pogovor o tematiki. V predavanju bo dr. Juhant predstavil dileme in vprašanja, ki so se odprla po revoluciji v Sloveniji ter izpostavil posameznike, ki so kljubovali totalitarnemu nadzoru nad narodom in so ohranjali krščansko in narodno demokratično izročilo v pisni in ustni obliki. Izpostavljena bo pomembna vloga “stražarjev”, ki so med izseljenci ohranjali vizijo dr. Lamberta Ehrlicha o samostojni in demokratični slovenski državnosti.
Vabljeni, da se pridružite in skupaj z gostom izmenjate vprašanja, poglede in polemike. Svojo udeležbo lahko potrdite s klikom na “PRIDEM!” preko spletne povezave: https://fb.me/e/SrNT8KMu.
Janez Juhant, teolog, filozof in pedagog, upokojeni profesor Teološke fakultete in njen nekdanji dekan, je član Evropske akademije znanosti in umetnosti ter zaslužni profesor Univerze v Ljubljani. Velja za enega najbolj angažiranih poznavalcev naše polpretekle zgodovine in si kot predsednik društva Združeni ob Lipi sprave prizadeva za razreševanje storjenih krivic iz povojnega obdobja naše države ter deluje v smeri večjega spoštovanja demokratičnih standardov v sodobni slovenski družbi. Je avtor več knjig in razprav s področja filozofije in kulturne zgodovine. Lani (2022) je izdal odmevno monografijo o duhovniku dr. Lambertu Ehrlichu, s katero je odprl pomembna etična, narodnostna in politična vprašanja, ki so v slovenski intelektualni javnosti nujno potrebna večje pozornosti.
Kaj je Ad fontes ali k (iz)virom?
Serija pogovornih večerov na FPPV, kjer mladim in starim ponudimo možnost poslušati izvire znanja, argumentiranih komentarjev in poglobljenih analiz v obliki prepoznavnih gostov ter strokovnih komentatorjev ter priložnost, da ob izviru razvijajo svoje misli, poglede ter rastejo v argumentaciji svoji stališč.
Potrdite udeležbo na: https://fb.me/e/SrNT8KMu
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2023-05-12 18:30
V baziliki Marije Pomagaj vsak drugi petek v mesecu zvečer poteka molitev, sveta maša ter blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića.
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od marca 2023 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
12. maj:
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Pohod za življenje Slovenija bo 13. maja potekal v Mariboru
2023-05-13 09:30 - 17:00
Pohod za življenje Slovenija bo v soboto, 13. maja 2023, potekal na Grajskem trgu v Mariboru.
Pohod za življenje je svetovna civilna iniciativa, ki je nastala iz želje, da bi javnost ozaveščala o lepoti in dostojanstvu vsakega človeškega življenja. Pohod za življenje po vsem svetu vsako leto močno raste in bo prisoten, vse dokler abortus ne postane nepredstavljiv. Udeleženci hodijo v podporo vsem nerojenim otrokom in njihovim materam in očetom v stiski. Trudijo se opremiti ljudi, da bi pogumno stopili v bran vsakemu človeškemu življenju od spočetja do naravne smrti.
Uradna spletna stran: https://pohodzazivljenje.si
Voditeljica dogodka Urša Cankar Soares: »Ob navdušenju po lanskem Pohodu za življenje v Ljubljani, kjer se je v čudovitem vzdušju zbralo kar 5000 ljudi, smo ponosni na val veselja do življenja in sočutja do mater v stiskah, ki se širi po Sloveniji. V naslednjih letih si želimo, da bodo pohodi za življenje potekali v vseh večjih mestih v Sloveniji. Vsak otrok, ne glede na velikost in starost ter druge osebne okoliščine ima v skladu z našo ustavo pravico do življenja.«
Vir: Radio Ognjišče

Slovesne večernice pred praznikom Gospodovega vnebohoda
2023-05-17 21:00
V sredo, 17. maja 2023, ob 21.00 bodo v okviru Katoliške mladine obhajali slovesne večernice v cerkvi presvetega Srca Jezusovega na Taboru v Ljubljani.
Katoliška cerkev pomembnih dni ne začne praznovati šele v prazničnem jutru, ampak že večer prej: ob sončnem zahodu se obhajanje praznika začne z liturgičnim opravilom večernic. Z njimi se Gospodu zahvalimo za preživet dan in predenj prinašamo večerno daritev (Ps 141:1). Večernice so del starodavnega molitvenega bogoslužja, Liturgije psalmov, kakor so jih od nekdaj peli in molili menihi. V sredo (17. 5.), na predvečer praznika Jezusovega vnebohoda, jih bomo v slovesni, peti obliki obhajali v cerkvi presvetega Srca Jezusovega na Taboru v Ljubljani.
Toplo vabljeni na to čudovito bogoslužje, pri katerem imamo redko priložnost sodelovati, tokrat pa nas bo na kar najlepši način uvedlo v skrivnost prihajajočega praznika.
Vir: Katoliška Cerkev

Gospodov vnebohod
2023-05-18
V Katoliški cerkvi bomo v četrtek, 18. maja 2023, obhajali slovesni praznik Gospodovega vnebohoda, ko je od mrtvih vstali Kristus dopolnil zemeljsko delovanje in odšel v nebo.
Gospodov vnebohod je poleg velike noči in binkošti eden izmed najpomembnejših krščanskih praznikov, ki so ga zanesljivo obhajali že ob koncu 4. stoletja.
Praznik obhajamo štirideset dni po veliki noči, saj se je Jezus po svetopisemskem izročilu po vstajenju štirideset dni prikazoval učencem in izbranim pričam, preden je odšel v nebo (prim. Mr 16,19–20; Lk 24,50–53 in Apd 1,9–11).[1]
Praznik želi poudariti pomen Kristusove bližine z Bogom Očetom in Svetim Duhom. Jezus, ki je z dušo in telesom odšel v nebesa, ostaja med nami prisoten na več načinov. Kot je zapisano v Konstituciji o svetem bogoslužju drugega vatikanskega cerkvenega zbora (1962–1965), je Kristus navzoč tedaj, ko skupnost verujočih (Cerkev) moli ali poje, v Božji besedi, zapisani v Svetem pismu, v duhovnikovi osebi, ko deluje v Jezusovem imenu, v zakramentih ter na posebej očiten in izrazit način v zakramentu evharistije, ki predstavlja trajno Kristusovo navzočnost.[2]
Pomen Kristusovega vstajenja in trajne navzočnosti med ljudmi je temelj, na katerem sloni nauk Cerkve in iz katerega izhaja tudi njeno verovanje. Cerkev po Kristusovem naročilu od zadnje večerje dalje (prim. Mt 26,26–30) ponavlja besede posvetitve kruha in vina v Kristusovo telo in kri.

[1] Vzdignil se je pred njihovimi očmi in oblak ga je zastrl njihovim pogledom. Ko so po njegovem odhodu strmeli v nebo, glej, sta stala pri njih dva moža v belih oblačilih, ki sta rekla: »Možje Galilejci, kaj stojite in gledate v nebo? Ta Jezus, ki je bil vzet od vas v nebo, bo prišel prav tako, kakor ste ga videli iti v nebo« (Apd 1,6–11).
[2] Prim. Konstitucija o svetem bogoslužju (B 7).
Vir: Katoliška Cerkev

Taizejska molitev
2023-05-18 20:00 - 21:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo Božja beseda, taizéjski spevi in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Taizéjske molitve v Ljubljani:

18. maj, Evangeličanska cerkev (Gosposvetska cesta 9), ob 20. uri

Vir: Katoliška Cerkev

Slovesni praznik Marije Pomočnice kristjanov – Marija Pomagaj
2023-05-24
V Katoliški cerkvi 24. maja obhajamo praznik Marije Pomočnice kristjanov oz. Marije Pomagaj. V Sloveniji je slovesni praznik, saj je Marija Pomočnica kristjanov glavna zavetnica države.
K nastanku praznika sta pripomogla dva zgodovinska dogodka. V času papeža Pija V. (1566–1572) so dežele okrog sredozemskega morja ogrožali Turki. Zbral je 222 ladij in 40.000 vojakov, ki so se kleče izročili Marijinemu varstvu. Vnela se je huda bitka, v kateri so osvobodili 15.000 krščanskih sužnjev. Na tej osnovi je papež Pij V. Božji materi Mariji dal naziv Pomočnica kristjanov, ki je od tedaj tudi sestavni del litanij Matere Božje.
Na praznik Marije Pomočnice kristjanov oz. Marije Pomagaj se spominjamo vrnitve papeža Pija VII. (1800–1823) iz Napoleonovega ujetništva v Rim. Cesar Napoleon je v okviru vojaških pohodov zasedel tudi Rim in 17. maja 1809 razglasil ukinitev papeške države. Hkrati je ukazal, naj papeža ujamejo in odpeljejo v Francijo, kjer je trpel lakoto in pomanjkanje. Papež Pij VII. je bil brez strežaja, spovednika, vzeli pa so mu tudi brevir, knjige in pisala.
Leta 1814 se je zgodil preobrat. Napoleon je bil premagan in odstavljen in leta 1815 poslan v izgnanstvo. Odstop je podpisal v Fontainebleauju pri Parizu, kamor je dal zapreti tudi papeža Pija VII. Papež se je 24. maja 1815 vrnil v Rim in odločil, da se ta dan praznuje praznik Marije Pomočnice kristjanov. Leta 1815 se je rodil sv. Janez Bosko (1815–1888), ustanovitelj salezijancev, ki je svoje delo z mladino izročil v Marijino varstvo.
Praznik Marije Pomočnice kristjanov slovesno praznujejo v številnih škofijah po svetu. V ljubljanski nadškofiji ga posebej praznujejo na Brezjah, ki so najbolj priljubljena in znana slovensko božja pot ter v župniji Marije Pomočnice na Rakovniku.
Po naročilu mošenjskega župnika Urbana Ažbeta so leta 1800 na Brezjah postavili novo stransko kapelico v čast Mariji Pomagaj. V njej je bila slika Leopolda Layerja, posnetek znamenite Cranachove Marije Pomočnice. Leopold Layer je leta 1814 iz zaobljube, ker je bil po Marijini priprošnji rešen iz ječe, poslikal celotno kapelico. Marijina podoba je postala vir milosti in navdiha, saj so pred njo molili številni verniki, ki so prihajali od blizu in daleč. Pozornost so vzbudila različna uslišanja. Ljubljanski škof Jakob Missia (1897–1899) je 9. oktobra 1889 blagoslovil temeljni kamen za novo Marijino cerkev, 7. oktobra 1900 pa jo je tudi posvetil.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Marije Pomočnice na Rakovniku
2023-05-24 19:30
V župniji Ljubljana Rakovnik bo na praznik Marije Pomočnice v sredo, 24. maja ob 19:30 slovesna sveta maša pri Lurški kapeli, ki se nahaja na hribu za cerkvijo.
Pri sveti maši bodo sodelovale različne župnijske skupine in več zborov. Sveto mašo bo daroval g. Klemen Balažič, SDB. Pri tej sv. maši bodo v župniji Ljubljana Rakovnik tudi uradno začeli celoleten misijon, ki je priprava na 100 letnico posvetitve cerkve Marije Pomočnice na Rakovniku.
Po sveti maši bo sledila procesija z lučkami in slavilni večer v cerkvi Marije Pomočnice.
Vabljeni romarji, ki se želite priporočiti Mariji Pomočnici.
Več informacij o romarskem shodu in misijonu lahko prejmete na spletni strani Župnije Ljubljana Rakovnik (rakovnik.si), FB (Župnija Ljubljana Rakovnik), IG strani (@zupnija_rakovnik) ali preko e-pošte: rakovnik.zupnija@sdb.si.

Vseslovensko romanje mladih h Grozdetu
2023-05-26 18:00 - 2023-05-27 12:00
Letos obhajamo dve pomembni obletnici v zvezi z bl. Alojzijem Grozdetom. 100. letnico rojstva in 80. letnico smrti. Iz tega razloga je bilo tudi razglašeno Grozdetovo leto v novomeški škofiji. Ker je Alojzij tudi zavetnik mladih, bo v ta namen ob njegovem godu organizirano romanje mladih na Zaplaz iz vse Slovenije.
Romanje pod imenom »Ti poznaš srce mlado« se bo začelo v petek 26. 5. ob 18.00 na Mirni, ko se bomo peš odpravili na Zaplaz. Kdor ne bi šel peš cele poti, se lahko ob 21.00 priključi na Čatežu.
Na Zaplazu bo nato vso noč organiziran program z različnimi vsebinami: od slavilnega koncerta, do pričevanja, ogleda filma o bl. Alojziju, do osebne molitve ob relikvijah in priložnosti za sveto spoved. Vse skupaj pa se bo zaključilo naslednji dan v soboto (27. 5.) s slovesno sveto mašo slovenskih škofov in vernega ljudstva dopoldan ob 10.00.
Vir: Katoliška mladina

Maša ob spominu umora prof. dr. Lamberta Ehrlicha
2023-05-26 18:30
Na dan umora prof. dr. Lamberta Ehrlicha, ki mu je bilo odvzeto življenje na Streliški učici v Ljubljani, bo darovana sveta maša v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, ob 18.30.

Majsko romanje po Rožnovenski poti
2023-05-27 08:30 - 17:00
Prijatelji Rožnovenske poti vabijo na majsko romanje po Rožnovenski poti. Romanje bo v soboto, 27. maja, s pričetkom ob 8.30.
Geslo majskega romanja po Rožnovenski poti je
Marija, kraljica majniška,
podaj mi roko in greva skupaj
po tvoji Rožnovenski poti!
Potek romanja: ob 8.30 sveta maša v baziliki Marije Pomagaj, zatem se bodo udeleženci romanja zbrali pri spomeniku papeža Janeza Pavla II. Na približnio 12 km dolgo pot se boste odpravili ob vsakem vremenu. Hodili boste štiri ure. Vsebina programa je obsežna, zato se boste na Brezje vrnili okoli 15. ure.
Na pol poti, na info točki, bo poskrbljeno tudi za okrepčilo.
Poskrbite za primerno obutev in obleko.
Več informacij:
www.roznovenskapot.si
Vir: Marija.si

Dan za Magnificat
2023-05-27 09:30 - 18:00
Uredništvo revije Magnficat pripravlja že 10. dan za Magnificat, ki bo 27. maja v osrednjem slovenskem romarskem središču, pri Mariji Pomagaj na Brezjah.
»S tem bomo tudi uradno začeli praznovanja ob deseti obletnici slovenske izdaje naše revije,« napoveduje urednik br. Miran Špelič. Revija je namreč začela izhajati septembra 2013, od takrat pa v slovenščini z njo moli okoli dva tisoč petsto molivcev.
Brezjanska Marija v vitražni tehniki, ki krasi majsko naslovnico revije, nas tokrat ne gleda z Brezij, ampak iz Nazareta! Barvno okno z osrednjim motivom Marije Pomagaj v medaljonu ni kopija podobe Marije Pomagaj. Skuša pa biti spoštljiv odgovor na sporočilo milostne podobe z Brezij. Vitraj v danosti večjega formata in ob možnostih slikovitega izraza, ki jih nudi uporaba barvnih stekel, smelo odpira pogled na vedno svežo in bogato notranjo vsebino izvirne podobe. Vitaj je letos za Baziliko Gospodovega oznanjenja v Nazaretu naredil slovenski umetnik Lojze Čemažar.
Magnificatov molitveno-romarski dan ima tudi izobraževalno razsežnost; poleg pristne liturgije so njegova odlika tudi delavnice izobraževalnega značaja; romarji se seznanijo z modrostjo cerkvenih očetov, spoznavajo glasbene prvine liturgije, zgodovinsko ozadje romarskega kraja. Pristopijo lahko k spovedi ali se ustavijo pri adoraciji, na voljo pa je tudi čas za sproščeno druženje.
Spored molitvenega dne
9.30: zbiranje
10.00: jutranja molitev, pozdravi
11.00: predavanje (p. Nikolaj Aracki OCist)
12.00: odmor za kosilo iz nahrbtnika ali v restavraciji
13.30: ogled muzeja jaslic
14.30: delavnice (cerkveni očetje, glasba, adoracija)
16.00: maša s procesijo do kipa svete družine – daroval jo bo nadškof Stanislav Zore
17.30: večernice v cerkvi
Vir: Marija.si

Slovesni praznik binkošti
2023-05-28
S slovesnim praznikom binkošti, ki ga bomo letos praznovali v nedeljo, 28. maja 2023, bomo v Katoliški cerkvi sklenili velikonočni čas.
Praznik obhajamo 50 dni po veliki noči in je praznik prihoda Svetega Duha, ker je na ta dan po svetopisemskem sporočilu nad zbrane učence in Božjo mater Marijo prišel Sveti Duh (prim. Apd 2,1–11; Jn 20,19–23).[1]
Sveti Duh v življenju krščanske skupnosti
Iz svetopisemskega besedila izhaja pomen delovanja Svetega Duha v Cerkvi in življenju krščanske skupnosti, saj je on dejavno navzoč ob sprejemanju odločitev (prim. Apd 15,28), izbira oznanjevalce (prim. Apd 13,2) ter jih vodi (Apd 8,26–40). Začetki Cerkve so po Apostolskih delih v tesni povezanosti s prihodom Svetega Duha, zato v drugem Lukovem delu – Apostolskih delih – binkošti zavzemajo središčno mesto. Kakor je Jezus po krstu v Duhu začel svoje delovanje s programskim govorom v nazareški shodnici, ki ga je sklenil z opozorilom, da so vsi (ne samo Judje) poklicani k odrešenju; tako tudi Cerkev po svojem binkoštnem krstu (prim. Apd 2,1–4) začenja svoje poslanstvo s Petrovim govorom v Jeruzalemu (prim. Apd 2,14 in sl.), ki na koncu nakaže univerzalni vidik odrešenja (prim. Apd 2,39). Tako sta celotno evangeljsko poslanstvo Cerkve, kakor tudi poslanstvo Jezusa Kristusa prikazana kot delovanje pod vodstvom Svetega Duha.[2]
Apostolska dela pričujejo o delovanju Svetega Duha ne samo ob nastanku Cerkve, ampak tudi o njegovem stalnem spremljanju Cerkve na njeni poti napredovanja. Celotna knjiga je eno samo sklicevanje na Svetega Duha. Ta je dvakrat omenjen kot prvotni dejavnik odrešenja, njegovo delo je tudi obrat Cerkev k poganom. Po molitvi, veri in krstu Sveti Duh podarja moč za pričevanje ter vodi Cerkev pri njenem misijonskem poslanstvu in oznanjevanju evangelija.[3]
Sveti Duh in nova evangelizacija
Sveti Duh je začetnik in počelo vsake evangelizacije, je prvenstveni nosilec veselega oznanila v svet in prehiteva človeško oznanjevanje evangelija. Papež Pavel VI. (1963–1978) je izpostavil vlogo Svetega Duha kot glavnega dejavnika evangelizacije, zato mora Cerkev bolj premišljevati naravo, vlogo in način delovanja Svetega Duha v današnji družbi in evangelizaciji. Ko Cerkev danes čuti potrebo po novi evangelizaciji, pravzaprav čuti potrebo po bolj odločni poslušnosti in odprtosti za delovanje Svetega Duha.[4]
Nova evangelizacija, ki pomeni prehod od tradicionalne k osebni veri, pomeni tudi novo prisluškovanje Svetemu Duhu, ki tudi za danes pozna prave rešitve za nastale razmere. Evangelizacija je tudi »nova«, ker Sveti Duh neprestano ustvarja novost Božje besede in ljudi na novo duhovno prebuja. Sveti Duh je tisti, ki evangeliju odpira pot v srca ljudi in družbe (prim. Apd 16,9–10) ter konkretizira evangeljsko sporočilo v sodobni čas in okolje.[5]
Izraz binkošti in cerkveno leto
Beseda binkošti izhaja iz nemškega jezika (Pfingsten iz ‘der fünfzigste Tag’ (petdeseti dan)), pojem pa izhaja iz grške besede pentekoste’ (hemera), kar pomeni petdeseti (dan). Po binkoštih se v Katoliški Cerkvi nadaljuje liturgični čas med letom, ki traja do konca cerkvenega leta oziroma do začetka adventnega časa. Velikonočno svečo v cerkvah z oltarnega prostora odnesejo h krstnemu kamnu, duhovniki in drugi sodelavci pa pri bogoslužju nosijo liturgična oblačila v zeleni barvi.

[1] Apd 2,1–11: Ko je prišel binkoštni dan, so bili vsi zbrani na istem kraju. Nenadoma je nastal z neba šum, kot bi se bližal silovit vihar, in napolnil vso hišo, kjer so se zadrževali. Prikazali so se jim jeziki, podobni plamenom, ki so se razdelili, in nad vsakim je obstal po eden. Vsi so bili napolnjeni s Svetim Duhom in začeli so govoriti v tujih jezikih, kakor jim je Duh dajal izgovarjati. V Jeruzalemu so tedaj prebivali Judje, pobožni možje iz vseh narodov pod nebom. Ko se je razširil glas o tem, se je zbrala množica ljudi, ki so bili vsi iz sebe, ker jih je vsakdo slišal govoriti v svojem jeziku. Strmeli so, se čudili in govorili: Glejte, ali niso vsi ti, ki govorijo, Galilejci? Kako, da jih slišimo vsak v svojem materinem jeziku? Parti, Medijci in Elamci in tisti, ki prebivamo v Mezopotamiji, Judeji in Kapadokiji, v Pontu in Aziji, v Frigiji in Pamfiliji, v Egiptu in v libijskih krajih blizu Cirene, in mi iz Rima, ki se zdaj mudimo tukaj, Judje in spreobrnjenci, Kreni in Arabci – vsi jih slišimo, kako v naših jezikih oznanjajo velika Božja dela!
Jn 20,19–23: Pod noč tistega dne, prvega v tednu, ko so bila tam, kjer so se učenci zadrževali, vrata iz strahu pred Judi zaklenjena, je prišel Jezus, stopil mednje in jim rekel: »Mir vam bodi!« In ko je to rekel, jim je pokazal roke in stran. Učenci so se razveselili, ko so videli Gospoda. Tedaj jim je Jezus spet rekel: »Mir vam bodi! Kakor je Oče mene poslal, tudi jaz vas pošiljam.« In ko je to izrekel, je dihnil vanje in jim dejal: »Prejmite Svetega Duha! Katerim grehe odpustite, so jim odpuščeni; katerim jih zadržite, so jim zadržani.«
[2] Prim. C. Sorč, Sveti Duh, v: Priročnik dogmatične teologije, Družina 2003, 524.
[3] Prim. C. Sorč, n. d., 525.
[4] Prim. C. Sorč, n. d., 587.
[5] Prim. C. Sorč, n. d., 587.
Vir: Katoliška Cerkev

Obiskanje Device Marije, praznik
2023-05-31
Marijino obiskanje tete Elizabete je najprej uvedel sv. Bonaventura kot poseben praznik članov frančiškanske družine, pozneje ga je sprejel tudi rimski bogoslužni koledar. Namesto 2. julija ga sedaj praznujemo vmes med Gospodovim oznanjenjem in rojstvom sv. Janeza Krstnika.
Vir: Hozana.si
