Nadškofija Ljubljana

Nedelja svetniških kandidatov ljubljanske metropolije
2021-09-19 15:00 - 17:00 (Europe/Ljubljana)
Nedeljo svetniških kandidatov ljubljanske metropolije – duhovnika Andreja Majcna, nadškofa Antona Vovka, škofa Janeza Frančiška Gnidovca, škofa Friderika Baraga in profesorja Antona Strleta – bomo letos obhajali v nedeljo, 19. septembra 2021, v župnijski cerkvi Marije Pomočnice kristjanov na Rakovniku.
V ospredju praznovanja bo lik Božjega služabnika duhovnika Andreja Majcna, ki je v tej župniji živel in deloval, najprej med letoma 1925 in 1935, ponovno pa po svoji vrnitvi iz Tajvana med letoma 1979 in 1999. Letos se bomo spominjali 70-letnice njegovega izgona iz Kitajske v Hongkong. Ob 15. uri bo v cerkvi molitvena ura. Sledilo bo somaševanje, ki mu bo predsedoval beograjski nadškof msgr. Stanislav Hočevar. Maša bo nedeljska v beli barvi. Po končani sveti maši bo v cerkvi še kratka predstavitev beatifikacijskih postopkov.
Duhovnike prosim, da vernikom udeležbo na slovesnosti toplo priporočite. Hvala.
Za pripravljalni odbor
msgr. Blaž Jezeršek

Stična mladih 2021
2021-09-18
V soboto, 18. septembra 2021, bo v cistercijanskem samostanu v Stični potekala 40. Stična mladih. Letošnje geslo je: »Utrdi moje korake«. Stična mladih bo letos potekala od 10.00 do 22.00.
Predprodaja vstopnic in vozovnic (vlak ali avtobus) poteka preko spletne trgovine Katoliške mladine. Pogoj za vstop je PCT (prebolel, cepljen, testiran).
Program:
10.00 – zbiranje
10.30 – uvodni pozdrav
11.00 – sveta maša
12.30 – čas za kosilo, druženje, ogled stojnic
14.00 – 1. krog delavnic
15.30 – odmor
16.00 – 2. krog delavnic
18.00 – večerja za vse
20.00 – slavilni koncert
22.00 – odhod domov
Od 13.00 do 18.00 bo potekal športni turnir v odbojki, nogometu, košarki (odvisno od interesa športnih ekip). V teh dneh se ekipe lahko prijavite na www.sticna.net/razpisi. Ves dan bosta možna tiha molitev v opatovi kapeli in zakrament svete spovedi v cerkvi.
Zaradi nove časovnice Stične mladih in v dogovoru z voditelji škofijskih odborov za mlade bomo letos poleg prevoza z vlakom organizirali tudi možnost avtobusnega prevoza iz različnih krajev Slovenije. Cenik vozovnic najdete v spletni trgovini.
Seznam delavnic in druge informacije so dostopni na spletni strani Stične mladih. Letos bo organizirana tudi delavnica za duhovnike.

Stična mladih je enodnevni festival, ki slovenskim mladim skozi različne aktivnosti ponuja izkušnjo Boga. Poteka vsako leto tretjo soboto v septembru pri cistercijanskem samostanu Stična na Dolenjskem in je po kraju dobila tudi ime.
Poslanstvo Stične mladih je »prebujati mlade, da vstanejo in hodijo za Kristusom«.Srečanje v sodobni obliki prinaša sporočilo o Kristusu in njegovem evangeliju ter mlade spodbuja, da ga tudi med letom živijo in širijo v svojem lokalnem okolju. Stična mladih je izkušnja skupnosti, v kateri je prav vsak udeleženec nepogrešljiv.
Stično mladih ustvarjamo mladi. Smo drzni ustvarjalci, pristni pričevalci vere,odločeni z mladimi živeti Božje kraljestvo. To daje celotnemu dogodku poseben pečat, hkrati pa vsem ustvarjalcem omogoča bogato izkušnjo učenja in skupnega ustvarjanja ter odkrivanja osebnih talentov, poklicanosti in povezanosti z Bogom.
Pod okriljem Katoliške mladine pri organizaciji Stične mladih vsako leto sodeluje več kot 200 prostovoljcev, ki skozi leto zavzeto in premišljeno snujemo dogodek. Ustvarjalci Stične mladih prihajamo iz vseh koncev Slovenije in smo različnih starosti, vsak pa prispeva svoje talente in spretnosti z namenom, da oblikujemo srečanje, ki bo odgovorilo na aktualne potrebe, težave in hrepenenja mladih.
Letošnje leto Stična mladih praznuje okroglo obletnico 40 let, zato bo festival potekal pod častnim pokroviteljstvom predsednika Republike Slovenije Boruta Pahorja in Slovenske škofovske konference msgr. Stanislava Zoreta.
Vir: Katoliška Cerkev

Povišanje Svetega križa
2021-09-14
Skoraj 300 let je bil Gospodov grob in križ globoko zakopan v zemlji. Ko je cesar Konstantin dal kristjanom svobodo je njegova mati Helena dala kopati tam, kjer je moral biti Gospodov grob in križ. Razkrili so grob in našli križ.
Konstantin je dal nad Gospodovim grobom sezidati cerkev Kristusovega vstajenja in cerkev Svetega križa, ali kakor navadno pravimo cerkev Božjega groba. Cerkvi sta bili med seboj povezani, sta bili posvečeni 13. septembra 335. V veličastni cerkvi Božjega groba (Svetega križa) so naslednji dan, to je 14. septembra, prvič izpostavili relikvijo svetega križa v slovesno češčenje. Od tedaj naprej so vsako leto na ta dan praznovali „povišanje svetega križa“. Tako je posvečenje dvojne cerkve skupaj z izpostavitvijo ostankov Jezusovega križa bilo povod za najstarejši praznik v čast svetemu križu.
Kmalu so obhajali ta praznik tudi v Carigradu. V Rimu ga je uvedel v 7. stoletju papež Gregor Veliki. Praznik nas spodbuja, naj z živo vero častimo podobo križa, veliko znamenje krščanstva. Na križu je trpel sam Božji Sin Jezus Kristus. Na njem je umrl On, ki ga je Bog dal za nas vse, ki je vstal od mrtvih in sedaj pri Očetu prosi za nas. Praznik nas spominja, da je Božja Ljubezen tako velika in močna, da je izničila lastnega Sina, da bi bili mi odrešeni. To nas vodi do spoznanja, da je ljubezen vedno, združena z žrtvijo. Ljubezni je lastno, da se žrtvuje, da trpi, da se izniči.
Praznik povišanja svetega križa nas vabi, naj bi se radi ozirali na križ, saj nam bo pogled nanj odkrival edine resnične vrednote. Križ nam govori, da je na začetku vsega ljubezen. Govori nam, da je ljubezni lastno, da se žrtvuje. Križ nam govori, da samo nesebično žrtvovanje in izpričanje rodi ljubezen in vodi v življenje. Zato nam križ vedno kliče v zavest Jezusove besede: „Če hoče kdo priti za menoj, naj se odpove sam sebi in vzame svoj križ ter hodi za menoj. Kdor namreč hoče svoje življenje rešiti, ga bo izgubil. Kdor pa svoje življenje zgubi zaradi mene, ga bo našel“ (Mt 16, 24-25).
Iz spletne strani www.kapitelj.com. Vir: France Oražem; Leto Kristusove skrivnosti 95 – 96

Nedelja in teden mladih 2021
2021-09-12 - 2021-09-19
Leta 2020 je papež Frančišek za vesoljno Cerkev določil, da se nedeljo mladih praznuje na nedeljo Kristusa Kralja. Pred tem je bila nedelja mladih na cvetno nedeljo. Pri tem je dal krajevnim Cerkvam možnost, da praznovanje nedelje mladih prestavijo na drug datum. Zaradi tradicije, ki jo ima Stična mladih v mladinski pastorali, so škofje podprli predlog Urada za mlade, da nedeljo mladih praznujemo 2. nedeljo v septembru, teden mladih pa v tednu od nedelje mladih do Stične mladih.
Geslo tedna in nedelje mladih 2021 bo enako kot na Stični mladih: »Utrdi moje korake.« Spodbudo na temo gesla, ki izhaja iz Ps 40, si preberite na tej povezavi: https://sticna.net/vsebina/
Urad za mlade pri SŠK bo v podporo mladim in župnijam pripravil naslednje gradivo: – Župnije bodo v začetku septembra prejele smernice za praznovanje nedelje mladih. Te bodo vsebovale pripravljena besedila, osnovne iztočnice za pridigo, predloge za sodelovanje na župnijah in spodbudo, kako v občestvu prepoznati in ovrednotiti dragocen doprinos mladih v župniji. – Molitev, ki jo celotna župnija moli za mlade.
Prenos svete maše na nedeljo mladih 2021 bo predvidoma ob 10.00 iz župnije Idrija.
Urad za mlade

Nabirka za Sveto deželo 2021
2021-09-12
V nedeljo, 12. septembra 2021, bo v Katoliški cerkvi v Sloveniji potekala tradicionalna nabirka za Sveto deželo (Collecta pro Terra Sancta), ki je namenjena zbiranju sredstev za podporo kristjanov na Bližnjem vzhodu. Duhovniki so naprošeni, da darove vernikov zbrane na ta dan posredujejo na (nad)škofijo.
Slovenski škofje so določili omenjen datum na 123. redni seji Slovenske škofovske konference, ki je potekala 3. maja 2021, saj zaradi epidemije koronavirusa nabirke ni bilo v rednem datumu, t. j. na veliki petek, 2. aprila 2021.
Sredstva bodo tako kot vsako leto doslej namenjena ohranjanju prisotnosti kristjanov v deželi, kjer je Jezus Kristus prvič oznanil svoj nauk, trpel, umrl na križu in vstal od mrtvih. Z zbranimi darovi se poleg vzdrževanja edinstvene kulturne dediščine, finančno podpira tudi socialne, izobraževalne in romarske programe, pomaga mladim družinam ter drugim ogroženim skupinam ljudi. Starodavno nabirko za kristjane v Jeruzalemu je spodbujal že apostol Pavel, papeži so vseskozi skrbeli za vez med krščanstvom in Sveto deželo, zadnji dokument v ta namen pa je podpisal blaženi papež Pavel VI. leta 1974.
Slovenski škofje se najlepše zahvaljujemo vsem vernikom in duhovnikom, ki so leta 2020 za Sveto deželo darovali 63.242,29 EUR.
Več na: http://www.custodia.org

Msgr. Stanislav Zore
Predsednik SŠK
Vir: Katoliška Cerkev

Romanje križa svetovnega dneva mladih po slovenskih dekanijah
2021-09-11 18:00
Z romanjem križa svetovnega dneva mladih po dekanijah bomo začeli leto in pol priprave na Svetovni dan mladih (SDM), ki bo leta 2023 potekal v Lizboni.
Namen romanja SDM križa je močan kerigmatičen nagovor mladih, vabilo na SDM ter povezovanje na lokalni ravni. Romanje križa se bo začelo v mariborski nadškofiji, zaključilo pa v koprski. Osrednji dogodek romanja bo na vsaki dekaniji srečanje mladih ob križu, ki bo vsebovalo češčenje križa, nagovor, adoracijo in druženje.
Prvega v nizu večerov za mlade pripravljamo v Mariboru 11. septembra 2021 zvečer. Ob 18.00 bo sveta maša v stolnici, ob 19.00 pa slavilni večer in češčenje križa s skupino Abend na trgu pred stolnico. Dogodke Urad za mlade pripravlja v sodelovanju z voditelji ŠOMov vseh škofij. Križ bo romal po škofijah v naslednjem vrstnem redu: Maribor, Murska Sobota, Celje, Ljubljana, Novo mesto in Koper.
Urad za mlade

Vseslovensko romanje mednarodnega gibanja Vera in luč ob zlatem jubileju
2021-09-11 14:30 - 17:00
V soboto, 11. septembra 2021, bo v brestaniški baziliki ob 14. 30 uri slovesnost ob zlatem jubileju gibanja Vera in luč. Slovesnost bo vodil škof dr. Anton Jamnik.
Vseslovensko romanje mednarodnega gibanja Vera praznuje 50 letnico obstoja. Gibanje se je začelo leta 1971 v Lurdu, zato bo praznovanje slovenske province potekalo v slovenskem Lurdu v Brestanici. Več TUKAJ.
Vir: Katoliška Cerkev

Škofijski molitveni dan za duhovne poklice
2021-09-11
Letošnje škofijsko molitveno srečanje bo v soboto, 11. septembra 2021, na Brezjah. Srečanje bo potekalo pod geslom »Pripadaj, išči in se odloči«, kar na prav poseben način poudari odgovornost prav vsakega kristjana za ustvarjanje pravega ozračja, v katerem se bodo kalili novi duhovni poklici. Povabim bogoslovce, diakone, duhovnike, redovnike in redovnice, da se v čim večjem številu srečamo na Brezjah. Povabite in organizirajte prevoz za vernike in zveste molivce za duhovne poklice. Spodbudite tudi peš romanja in kolesarje, da s svojim trudom prispevajo k učinkovitosti dneva.
Prav posebej vas prosim, da bi v petek, 10. septembra, izpeljali pripravljalni postni dan (s postno postavo velikega petka) in tudi s tem pokazali, da smo pripravljeni na odpovedi za blagoslov prizadevanj za nove duhovne poklice.
V nedeljo, 12. septembra, pa vas povabim, da s pomočjo knjižice, ki jo boste ob tej priložnosti dobili na Brezjah, pri nedeljskih mašah tudi drugim vernikom predstavite spodbudo molitvenega dneva.
Hvala za molitve in pomoč pri delu za nove duhovne poklice. Se vidimo na Brezjah.
Jure Ferlež
voditelj KPP

Praznik Marijinega rojstva
2021-09-08
Praznik Marijinega rojstva obhajamo 8. septembra. Katoliška in Pravoslavna Cerkev Marijino rojstvo praznujeta na isti dan.

Zgodovinski podatki o prazniku
Praznik Marijinega rojstva izvira iz Palestine, iz časa posvetitve cerkve v Jeruzalemu, ki jo izročilo prepoznava kot baziliko sv. Ane, Marijine matere. Praznovanje Marijinega rojstva se je najprej razširilo na Vzhodu, v Rimu, kamor so ga prinesli vzhodni menihi, pa so ga začeli obeleževati ob koncu 7. stoletja. Postopno in na različne načine se je praznik v naslednjih stoletjih razširil tudi drugod po zahodni Evropi.
Od 13. stoletja naprej je dobil še večji pomen, saj je postal slovesni praznik, pred katerim je potekala posebna osemdnevna priprava (osemdnevnica), na sam predvečer praznika pa je bila uvedena vigilija (molitveno bdenje). Osemdnevnico je papež Pij X. (1903–1914) skrajšal, Pij XII. (1939–1958) pa leta 1955 docela odpravil. Praznik Marijinega rojstva danes tako vzhodno kot zahodno cerkveno izročilo obhajata 8. septembra, natanko 9 mesecev po prazniku Marijinega brezmadežnega spočetja, ki ga Cerkev obhaja 8. decembra.

Pomen praznika Marijinega rojstva
Evangeliji o Marijinem rojstvu ne poročajo. Izročilo praznika Marijinega rojstva temelji na apokrifnem spisu z naslovom Janezov protoevangelij iz konca 2. stoletja. Avtorstvo dokumenta je sicer dvomljivo, opisuje pa pomembno zgodovinsko dejstvo rojstva Jezusove matere. Katoliška Cerkev se skozi cerkveno leto, poleg Jezusovega rojstva, spominja rojstva še dveh oseb: Marije in Janeza Krstnika. Pri ostalih svetnikih se vedno spominja le dneva njihove smrti. Razlog za to je edinstveno poslanstvo, ki sta ga oba opravila v zgodovini odrešenja. S tega vidika je Marijino rojstvo, tako kot rojstvo Janeza Krstnika, v neposredni povezavi s prihodom Odrešenika Jezusa Kristusa na svet. Marijino rojstvo in njena življenjska pot imata zato pomen, ki presega njeno osebo.
Marijino življenje je neločljivo povezano z Jezusovim življenjem, saj je s svojim materinstvom soudeležena v odrešenjskem načrtu, ki ga je Bog pripravil za človeka in vsebuje učlovečenje, življenje, smrt in vstajenje Božjega sina Jezusa Kristusa. Marija je kot Odrešenikova mati vključena v samo jedro odrešenjskega načrta.
Slovensko izročilo o prazniku Marijinega rojstva
Naši predniki so praznikoma Marijinega vnebovzetja (15. avgust) in Marijinega rojstva (8. september) dali slovensko ime: veliki in mali šmaren oziroma vélika in mala maša, pa tudi velika in mala gospojnica. Obdobje med tema dvema praznikoma je znano kot obdobje romanj v Marijina romarska svetišča. Ponekod v skladu z izročilom na malo mašo ohranjajo navade, ki veljajo za veliko mašo (npr. blagoslov rož ipd.). Ta dan pomeni že začetek jeseni, saj ponekod mala maša za suknjo vpraša ali pa odpre dolinsko pašo (mala maša – v vsakem grmu paša).
Vir: Katoliška Cerkev

Pastoralni tečaj
2021-09-07
Ob začetku pastoralnega leta vas lepo vabim, da se udeležite pastoralnega tečaja v Zavodu Svetega Stanislava, v torek, 7. septembra 2021, ob 9.00.
Letošnji pastoralni tečaj bo potekal pod naslovom Pota mladosti. V Cerkvi na Slovenskem bomo v letošnjem letu prvič obhajali nedeljo in teden mladih, prav tako pa začenjamo obdobje mladih, v katerem bomo v različnih krogih razmišljali o mladih in mladinski pastorali.
V prvem delu pastoralnega tečaja bo Matevž Mehle, voditelj Urada za mlade pri SŠK, predstavil izsledke ankete »Kaj ti daje smisel?«. Ta je pogledala versko življenje mladih, vsebino njihovega verovanja in odnos do župnije.
Vsak duhovnik se srečuje z drugačno situacijo mladih v svoji župniji, zato v Sloveniji obstaja precej primerov dobre prakse delovanja v mladinski pastorali. Tako bomo v drugem delu poslušali primere dobre prakse sodelovanja med duhovniki in mladimi, kjer želimo nakazati različne možnosti za prihodnost.
Gotovo v pogovoru ne bomo mogli mimo tematike sinode, katere konkretnejšo vsebino se čakamo.
Igor Dolinšek, voditelj PS

Sv. maša ob dnevu spomina na žrtve totalitarnih in avtoritarnih režimov
2021-08-23 18:30
Sveta maša ob dnevu spomina na žrtve totalitarnih in avtoritarnih režimov bo v ljubljanski stolnici, v ponedeljek, 23. avgusta, ob 18.30.

Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi vere
2021-08-22
Generalna skupščina Združenih narodov je 28. maja 2019 na svojem 73. zasedanju sprejela Resolucijo A/RES/73/296, s katero je 22. avgust določila za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja.
V nadaljevanju objavljamo avtorski prevod Resolucije A/RES/73/296in komentarstalnega opazovalca Svetega sedeža pri OZN v Ženevi in drugih mednarodnih organizacijah, nadškofa msgr. dr. Ivana Jurkoviča.

OZN – Resolucija A/RES/73/296
Generalna skupščina OZN:
potrjujoč cilje in načela zapisana v Ustanovni listini ZN in Splošni deklaraciji o človekovih pravicah, zlasti pravico do svobode misli, vesti in vere;
zaskrbljujoč zaradi nenehnih dejanj nestrpnosti in nasilja nad posamezniki zaradi njihove vere ali prepričanja, vključno nad pripadniki verskih skupnosti in verskih manjšin po svetu ter zaradi naraščajočega števila in intenzitete teh dejanj, ki so pogosto zločinske narave in lahko imajo mednarodne značilnosti;
priklicujoč, da so države prednostno odgovorne za spodbujanje in varstvo človekovih pravic, vključno človekovih pravic tistih ljudi, ki pripadajo verskim manjšinam, vključno z njihovo pravico, da lahko svojo vero ali prepričanje svobodno uresničujejo;
zavedajoč se, da lahko imata odprta, konstruktivna in spoštljiva razprava o idejah ter medreligijski, medverski in medkulturni dialog na lokalnih, državnih, regionalnih in mednarodnih ravneh pozitivno vlogo v boju proti verskem sovraštvu, podpihovanju in nasilju;
potrjujoč pozitivno vlogo, ki jo lahko imata uresničevanje pravice do svobode mnenja in izražanja ter popolno spoštovanje svobode iskanja, prejemanja in posredovanja podatkov za krepitev demokracije in v boju proti verski nestrpnosti, ter priznavajoč nadalje, da uresničevanje pravice do svobode izražanja v skladu z 19. členom Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah vključuje posebne dolžnosti in odgovornosti;
poudarjajoč, da so svoboda vere ali prepričanja, svoboda mnenja in izražanja, pravica do mirnega zbiranja in pravica do svobode združevanja medsebojno odvisne, med seboj povezane ter vzajemno okrepljene, pri čemer poudarja vlogo, ki jo te pravice lahko imajo v boju zoper vse oblike nestrpnosti in diskriminacije zaradi vere ali prepričanja;
poudarjajoč, da imajo države, regionalne organizacije, nacionalne institucije za varstvo človekovih pravic, nevladne organizacije, verske ustanove, mediji in civilna družba kot celota pomembno vlogo pri spodbujanju strpnosti in spoštovanja verske in kulturne raznolikosti ter pri univerzalnem spodbujanju in varstvu človekovih pravic, vključno s svobodo vere ali prepričanja;
priznavajoč, da posamezniki in ustrezne civilnodružbene organizacije pozitivno prispevajo k spodbujanju medreligijskega in medkulturnega dialoga, razumevanja in kulture miru;
vedoč za sodelovanje med Združenimi narodi in regionalnimi ter drugimi organizacijami pri spodbujanju medreligijskega in medkulturnega dialoga in vedoč tudi za dejavnost Zavezništva civilizacij Združenih narodov pri spodbujanju medkulturnega dialoga v tej zvezi;
ostro obsojajoč nenehno nasilje in teroristične napade nad posamezniki, prav tako nad pripadniki verskih manjšin, zaradi ali v imenu vere ali prepričanja in poudarjajoč pomembnost celovitega in inkluzivnega preventivnega pristopa, temelječega na skupnosti, v katerega je vključen širok nabor akterjev, tudi civilna družba in verske skupnosti;
potrjujoč svojo enoglasno obsodbo vseh terorističnih dejanj, metod in praks ter nasilnega ekstremizma, ki spodbuja terorizem v vseh njegovih pojavnih oblikah, ne glede na kraj, povzročitelja in vzrok dejanja;
izjavljajoč, da se terorizem in nasilni ekstremizem, če in kadar spodbuja terorizem, v vseh njunih pojavnih oblikah ne moreta in ne smeta povezovati z nobeno religijo, narodnostjo, civilizacijo ali etnično skupino;
globoko obžalujoč vsa nasilna dejanja, izvršena nad posamezniki zaradi njihove vere ali prepričanja, kakor tudi druga takšna dejanja, ki so bila usmerjena zoper njihove domove, poslovne prostore, lastnino, šole, kulturne centre in svetišča, pa tudi vse napade na in v verskih objektih, krajih in romarskih središčih, ki pomenijo kršitev mednarodnega prava;
zavedajoč se, da so medsebojno sodelovanje, ki izboljšuje izvajanje že obstoječih pravnih sistemov, ki ščitijo posameznike pred diskriminacijo in zločini, storjenimi iz sovraštva, okrepljena medreligijska, medverska in medkulturna prizadevanja ter razširjeno izobraževanje o človekovih pravicah, pomembni prvi koraki v boju proti nestrpnosti, diskriminaciji in nasilju zoper posameznike zaradi vere ali prepričanja;
zavedajoč se tudi pomembnosti, da žrtve nasilnih dejanj zaradi vere ali prepričanja in člani njihovih družin prejmejo ustrezno pomoč in podporo v skladu z veljavno zakonodajo,
1. sklene, da se 22. avgust določi za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja;
2. vabi vse države članice, relevantne organizacije sistema Združenih narodov in druge mednarodne in regionalne organizacije kakor tudi civilno družbo, vključno z nevladnimi organizacijami, s posamezniki in z zasebnimi sektorji, da na primeren način obeležijo Mednarodni dan;
3. prosi generalnega sekretarja, da opozori vse države članice, organizacije sistema Združenih narodov in civilnodružbene organizacije na to, da bi se ta resolucija ustrezno upoštevala.
Prevod: Agnes Kojc

Točka za prijavo kristjanofobije in vandalizma uperjenega proti slovenskim katoličanom

Verska svoboda osrednji dejavnik razvoja človeške družbe
»Generalna skupščina Združenih narodov je 28. maja 2019 na svojem 73. zasedanju na predlog Brazilije, Kanade, Egipta, Iraka, Jordanije, Nigerije, Pakistana, Poljske in Združenih držav Amerike sprejela Resolucijo A/RES/73/296, s katero je 22. avgust določila za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja.
18. člen Splošne deklaracije človekovih pravic ZN določa, da ima vsakdo pravico do svobode misli, vesti in vere. To vključuje tudi pravico do svobodnega spreminjanja vere ali prepričanja ter svobodo, da vsakdo bodisi sam bodisi skupaj z drugimi ter javno ali zasebno izraža svojo vero ali prepričanje s poučevanjem, prakso, bogoslužjem in verskimi obredi.
Ker so v svetu nestrpna dejanja in nasilje nad posamezniki in skupinami zaradi njihove vere ali prepričanja v porastu, so zgoraj omenjene države Generalni skupščini Združenih narodov predlagale sprejetje posebne resolucije, s katero bi svet na to opozorili in tovrstna dejanja v bodoče preprečili.
Prav države, nacionalne institucije za varstvo človekovih pravic, nevladne organizacije, verske ustanove, mediji in vsa civilna družba kot celota imajo pomembno vlogo pri spodbujanju strpnosti in spoštovanja verske in kulturne raznolikosti ter pri univerzalnem spodbujanju in varstvu človekovih pravic, vključno s svobodo vere ali prepričanja.
Papež Frančišek poudarja, da je nerazumljivo in zaskrbljujoče, da tudi danes v svetu ostajajo diskriminacije in omejitve pravic samo zaradi pripadnosti in javnega izpovedovanja določene vere. Še bolj pa je nesprejemljivo, da obstajajo celo resnična in dejanska preganjanja zaradi verske pripadnosti in tudi oboroženi spopadi. »To rani razum, ogroža mir in ponižuje človekovo dostojanstvo«. Za papeža je posebno boleče dejstvo, da so kristjani v svetu še posebej izpostavljeni diskriminaciji in nasilju. »Preganjanje kristjanov je danes celo silovitejše kot v prvih stoletjih Cerkve in obstaja več kristjanov mučencev kot v takratni dobi. In to se dogaja več kot 1700 let po Konstantinovem ediktu, ki je kristjanom podelil svobodo do javnega izpovedovanja njihove vere« (Nagovor papeža Frančiška udeležencem mednarodnega simpozija o verski svobodi z naslovom: Verska svoboda v mednarodnem pravu in svetovni konflikt vrednot, 20. junija 2014).
Misija Svetega sedeža v Ženevi je sodelovala pri predstavitvi omenjene Resolucije na sedežu organizacije. Kot v mnogih drugih okoliščinah je predstavila prepričanje Katoliške Cerkve o potrebnosti, da države članice Združenih narodov budno bdijo nad tem, da verska svoboda ostane ena izmed osrednjih dejavnikov razvoja človeške družbe, na katero se opirata tako graditev pravičnejšega sveta kot mirno sožitje med narodi.«
Nadškof msgr. dr. Ivan Jurkovič,
apostolski nuncij

Vir: Kanonist

Slovesnosti ljubljanskih škofov na praznik Marijinega vnebovzetja
2021-08-15
Na predvečer praznika Marijinega vnebovzetja, v soboto, 14. avgusta 2021, bo ob 19.00 pomožni škof msgr. dr. Anton Jamnik daroval slovesno sveto mašo v župnijski cerkvi v župniji Sv. Benedikt v Slov. goricah.
Na praznik Marijinega vnebovzetja, v nedeljo, 15. avgusta 2021, bodo škofje ljubljanske nadškofije vodili naslednje slovesnosti:
Ob 10.00 bo na Brezjah, pred baziliko in narodnim svetiščem Marije Pomagaj sveta maša in ponovna slovesna izročitev slovenskega naroda Božji materi Mariji. Sveto mašo bo daroval ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM.
Ob 10.00 bo pomožni škof msgr. dr. Anton Jamnik vodil daroval slovesno sveto mašo v župnijski cerkvi v župniji Sv. Benedikt v Slov. goricah.
Ob 8.00 bo pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar v podružnični cerkvi sv. nadangela Mihaela na Olševku v župniji Šenčur daroval slovesno mašo. Ob 10.00 pa bo daroval praznično sveto mašo v župnijski cerkvi Marije vnebovzete v Trbojah.

Marijino vnebovzetje – slovesni in zapovedan praznik
2021-08-15
Največji cerkveni Marijin praznik je Marijino vnebovzetje.
Praznik Marije Device so v jeruzalemski Cerkvi začeli obhajati že kmalu po koncilu v Efezu leta 431 po Kr. in ga povezovali z Marijinim odhodom s tega sveta. Čeprav Marijino vnebovzetje sodi med najstarejše Marijine praznike (prve omembe segajo še v obdobje pred 4. st. po Kr.), je papež Pij XII. (1939–1958) versko resnico o Marijinem vnebovzetju slovesno razglasil šele leta 1950 z apostolsko konstitucijo Munificentissimus Deus. Številne cerkve po svetu – od mogočnih katedral do vaških in božjepotnih cerkvic – izpričujejo stoletno vero v Marijino vnebovzetje.
Pisna vira, ki poročata o Marijinem vnebovzetju ali zaspanju (lat. dormitio), sta t. i. apokrifna evangelija Zaspanje svete Božje Matere in Prehod blažene Device Marije. K tema spadajo še številni spisi in druga dela pomembnih teologov iz prvih stoletij krščanstva, npr. sv. Janeza Damaščana, sv. Efrema Sirskega, sv. Epifanija in Timoteja Jeruzalemskega.
V Sloveniji je Mariji posvečenih veliko župnijskih, podružničnih, zlasti pa božjepotnih cerkva in kapelic, zato je Marijino vnebovzetje v našem verskem izročilu globoko zakoreninjeno. Katoliška in Pravoslavna Cerkev ta praznik obhajata na isti dan.
Ob prazniku številni Slovenci romajo v Marijina svetišča. Romanja imajo globlji verski pomen zato, ker verujoče spominjajo, da je naše celotno zemeljsko življenje pravzaprav romanje, katerega cilj je večno življenje v nebesih. Marijino vnebovzetje pomeni poklon ženi, saj je Bog Marijo, ženo in mater, poveličal v nebesih. Katoliška Cerkev s praznovanjem tega praznika poudarja dostojanstvo in poklicanost vsake žene.
Marijino vnebovzetje je praznik upanja, saj nam govori, da je ena izmed nas ljudi – Marija, dosegla polnost življenja, ki ga kristjani vidimo v večnosti. Marijino poveličanje je svojevrstni poklon krščanstva ženi, saj je Bog prav Marijo, mater in ženo prvo na najodličnejši način poveličal v nebesih. S praznovanjem želi katoliška Cerkev poudariti tudi dostojanstvo in visoko poklicanost vsake žene.
Praznovanje nas tudi spominja, da sta v našem življenju pomembni tako materialna kot duhovna komponenta, tako večno kot zemeljsko in da se oba prepletata. Delo za duhovno ne pomeni zanemarjanje materialnega. Po krščanski tradiciji velja prav nasprotno: ko se trudimo za zemeljski napredek, si s tem že pripravljamo večno bivanje. Današnji praznik v nas poglablja to upanje, saj pred nas postavlja primer nekoga, ki mu je to na odlični način uspelo: Jezusovo mater Marijo.
Praznovanje Marijinega vnebovzetja nas želi spomniti tudi na to, da sta v življenju pomembni tako materialna kot duhovna sestavina, tako zemeljsko kot večno. Krščansko versko izročilo uči, da si s prizadevanjem za zemeljski napredek posameznik pripravlja večno bivanje. Marijino vnebovzetje v vernikih poglablja upanje, da je z življenjem po Marijinem vzoru želeni cilj bivanja pri Bogu dosegljiv za vsakega vernika.
Obnovitev izročitve Materi Božji
Odkar je Slovenija samostojna država na praznik Vnebovzete obnavljamo svojo izročitev Materi Božji s posebno molitvijo ali preprosto z molitvijo »O Gospa moja«.

»Izročitev Mariji bomo tudi letos obnovili v romarskih cerkvah, po župnijah in drugih svetih krajih. Marijo bomo prosili za pomoč, da bomo v zasebnem in javnem življenju spoštovali moralna načela ter načela pravičnosti, resnice, poštenosti, medsebojnega spoštovanja in osebnega dostojanstva,« je o izročitvi dejal upokojeni koprski škof Metod Pirih ter še poudaril: »Izročitev Mariji ima svojo vrednost in pomen le, če si v vsakdanjem življenju prizadevamo, da bi živeli in uresničevali tisto, kar smo z besedami obljubili in izpovedali.«
Marija je bila naša sopotnica, spremljevalka, naša priprošnjica in tolažnica v zgodovini. Mariji se želimo zahvaliti za njeno brezmejno skrb in materinsko varstvo. Naša hvaležnost je istočasno tudi naša velika prošnja in želja, da bi še najprej hodili pod njenim varstvom po poti žive vere, svetlega upanja in požrtvovalne ljubezni.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Lovrenc, diakon
2021-08-10
10. avgusta praznujemo god sv. Lovrenca.
Bil je eden od sedmih diakonov v času papeža Siksta II. Ker je leta 258 cerkveno premoženje, ki mu je grozila zaplemba, razdelil med siromake, ga je dal cesar Valerijan prebičati, nato pa na žareči rešetki mučiti do smrti (v koledarju 10. avgusta).
Sv. Lovrenc je zavetnik ubogih, gasilcev, steklopihalcev, kuharjev, likalk. Varuje pred opeklinami, bolečinami v hrbtu, vročico. Priporočajo mu verne duše v vicah in ga prosijo za dobro letino. Upodabljajo ga kot diakona s pravokotnim ražnjem, z evangelijsko knjigo in s križem, delečega miloščino, ali z mučeniško palmo.
Utrinke perzeid, ki okoli njegovega goda letijo na naš planet, so ljudje poimenovali svetega Lovrenca solze. Te naj bi pretakalo nebo zaradi strašne smrti mučenca. V Sloveniji je 50 cerkva sv. Lovrenca.
Vir: Katoliška Cerkev

Srednješolski poletni kamp
2021-08-09 - 2021-08-13
Katoliška mladina letos poleti pripravlja 5-dnevni kamp za srednješolce. Ta bo med 9. in 13. avgustom 2021 potekal v Bohinju.
Poletni kamp je namenjen vsem mladim, ki obiskujejo 1. do 4. letnik srednje šole. Skozi različne aktivnosti bodo 5 dni spoznavali, kako Sveti Duh deluje v njihovem življenju. Program z naslovom ”Nov ogenj” se bo začel v ponedeljek popoldne in zaključil v petek po kosilu.
Več informacij in prijave so na voljo na spletni strani Katoliške mladine.
Matevž Mehle

Sv. Terezija Benedikta od Križa - Edith Stein, sozavetnica Evrope
2021-08-09
V Katoliški cerkvi 9. avgusta praznujemo god filozofinje, karmeličanke, mučenke in sozavetnice Evrope sv. Terezije Benedikte od Križa – Edith Stein.
V judovski družini Siegfrieda in Auguste Stein se je rodilo 11 otrok. Štirje so umrli kmalu po rojstvu. Najmlajša Edith je bila rojena v današnjem Wroclavu (tedaj Breslau) 12. oktobra 1891 na veliki judovski spravni dan. Edith še ni imela dve leti, ko ji je nenadoma umrl oče. Mama je prevzela skrb za družino in za trgovino z lesom. Kljub strogi in dobri vzgoji, ki jo je prejela v družini, jo je svet šole, v katerega se je Edith kot deklica navdušeno poglobila, oddaljil od vere: obstoj Boga ji je postal nerazumljiv in nesprejemljiv. »Zavestno in prostovoljno je prekinila z molitvijo in versko prakso«. Ko še ni dopolnila petnajst let, se je čutila in se razglašala za ateistko. Zapustila je judovsko vero in se poglabljala v filozofijo, da bi v njej našla smisel človeškega bivanja. Iskala je resnico in to je bilo zanjo – kakor je priznala kasneje – edina molitev, ki jo je opravljala, ne da bi se je zavedala.
Na univerzi v Breslavu je leta 1911 vpisala germanistiko, zgodovino in psihologijo. Študij je nadaljevala v Göttingenu in Freiburgu, kjer je z najvišjo oceno dosegla doktorat iz filozofije ter postala asistentka pri fenomenologu Edmundu Husserlu (1859–1938). Prijateljstvo z družino mladega docenta Adolfa Reinacha, ki jo je uvedel v krog Husserlovih učencev, je imelo za Edith poseben pomen. Ko je leta 1917 Reinach pri petintridesetih letih padel na fronti – kmalu za tem, ko sta skupaj z ženo prejela zakrament krsta, je njegova vdova povabila Edith, naj uredi filozofske rokopise pokojnega moža. Obotavljala se je zaradi slutnje, da bo njena vloga predvsem tolažba prizadete družine. Posledično je doživela toliko večje presenečenje, ko je zagledala prijateljičin obraz – sicer od bolečine upadel, pa vendar preobražen od skritega in neizrekljivega veselja. Iz njega je sijala vera v Kristusa – križanega in vstalega. »To je bilo moje prvo srečanje s križem, moje prvo izkustvo tiste božanske moči, ki s križa izvira tistim, ki so ji pokorni,« je kasneje zapisala Edith Stein.
Do odločilnega dogodka spreobrnjenja je prišlo v poletnem večeru 1921, ko je bila v gosteh pri zakoncih Conrad-Martius v Bergzabernu. Nek večer je zaradi odsotnosti gostiteljev morala preživeti sama, zato je iz knjižnice prijateljev na slepo vzela v roke Življenjepis sv. Terezije Ávilske. Brala je vso noč in ob koncu knjige je sama sebi priznala: »To je resnica.«
Naslednje jutro je kupila Katekizem Katoliške Cerkve in Rimski misal ter ju začela preučevati. Ko se je prvič udeležila maše, je »razumela vse, tudi najbolj preproste kretnje«. Zaprosila je za prejem zakramenta krsta. Duhovnik, ki jo je izprašal, se je lahko prepričal, da je pripravljena, tudi kar zadeva verski pouk. Zakrament krsta je prejela 1. januarja 1922 pri enaintridesetih letih.
Spreobrnjenje Edith Stein v krščanstvo sovpada z njeno poklicanostjo v karmel. Duhovni oče p. dr. Raphael Walzer ji je svetoval, naj z odločitvijo za redovni način življenja nekoliko počaka. Med drugim je zelo cenil kulturno dejavnost, ki jo je Edith razvijala v svetu. Posvetila se je poučevanju in poglabljanju v tiste filozofske vede, ki jih je od spreobrnjenja dalje lahko oplajala tudi z bogatim krščanskim filozofskim izročilom. Dejavna je bila kot predavateljica v glavnih evropskih mestih. Leta 1932 je začela predavati na Nemškem višjem institutu za pedagogiko v Münstru, a je bila že po nekaj mesecih, ko je oblast prevzel Hitler, zaradi judovskega porekla prisiljena opustiti poučevanje. Svetovali so ji, naj odide v tujino. Spoznala je, da je napočil trenutek, ko bo lahko uresničila poklicanost v karmel. Tudi njena mati, ki ji je s krstom zadala največjo bolečino, je v teh okoliščinah nekoliko lažje sprejela hčerin korak, s katerim pa se dokončno ni mogla sprijazniti vse do smrti. Edith je 14. oktobra 1933 pred praznikom sv. Terezije Velike prestopila klavzurni prag samostana karmeličank v Kölnu. S tem dejanjem je »končno imela vse tisto, česar ni mogla najti v zunanjem svetu, in ni več pogrešala ničesar od tega, kar je v svetu imela«.
Ob preobleki 15. aprila 1934 je prejela redovno ime s. Terezija Benedikta od Križa. Na velikonočno vigilijo naslednje leto je naredila prve zaobljube. Prijateljici redovnici je pisala, da je »ime Terezija Benedikta od Križa prinesla s seboj …, saj sem pod križem razumela usodo Božjega ljudstva, ki se je takrat začela naznanjati. Mislila sem si: tisti, ki razumejo, da je ta usoda Kristusov križ, jo morajo vzeti nase v imenu vseh. Danes vem več, kakor pred svojim vstopom o tem, kaj se pravi biti zaročena z Gospodom v znamenju križa«.
Z vstopom v samostan je bila pripravljena odpovedati se vsemu znanstvenemu delu, vendar je pokorščina predstojnikom zahtevala, da z njim nadaljuje. Tako je dokončala delo »Končna in večna bit«, ki ga je začela pripravljati že pred vstopom. Poleg pisanja je kljub svoji gospodinjski nespretnosti pomagala pri hišnih opravilih in se ob njih učila ponižnosti, a njeno glavno opravilo je postalo molitev. V posebno veselje ji je bila korna molitev. Že od krsta naprej je vsak dan molila brevir, sedaj ga je mogla moliti in peti v skupnosti sester. Zelo je ljubila psalme, tisočletne molitve Božjega ljudstva, ki mu je pripadala po krvi in po milosti.
Edith Stein je 21. aprila 1938 naredila večne zaobljube in nekaj dni za tem prejela črno tančico kot znamenje dokončne pripadnosti Bogu v karmelskem redu. Isto leto so se razmere za Jude izredno zaostrile. Z namenom, da samostana ne bi spravljala v nevarnost, je prosila, naj jo premestijo v sestrski samostan Echt na Nizozemskem. 31. decembra se je morala posloviti od ljubljene skupnosti v Kölnu, zibelke redovnega poklica. Kmalu je za njo v Echt prišla tudi rodna sestra Roza, ki je prav tako sprejela krščansko vero. Brata Pavla in sestro Friedo so odpeljali v taborišče, preostali pa so se rešili z begom v Ameriko. Mati Steinovih otrok je bila v tistem času že pokojna. Vse stiske, za katere je izvedela, je s. Terezija Benedikta od Križa vključevala v svojo molitev. Nadaljevala je z znanstvenim delom. V pripravi na 400-letnico rojstva sv. Janeza od Križa (1542–1942) je začela pisati študijo o njem z naslovom »Znanost križa«. Besedila sicer ni dokončala, njegovo vsebino pa je potrdila z lastnim pričevanjem.
Julija 1942 so nizozemski škofje obsodili preganjanje Judov. Iz maščevanja so nacisti v nedeljo, 2. avgusta 1942, prijeli vse katoliške Jude, tudi sestri Edith in Rozo. Zadnje besede, ki so jih sosestre slišale iz ust svetnice, so bile namenjene sestri Rozi, ki jo je prestrašena čakala ob samostanskih vratih. Podala ji je roko in rekla: »Pridi, greva za naše ljudstvo.«
Skupaj s sojetniki so ju odpeljali v taborišče Westerbork. S. Terezija Benedikta je poskušala storiti vse, kar je mogla, da bi svoje bližnje tolažila in krepila v upanju. Posebej se je zavzemala za otroke. Nacisti so v petek, 7. avgusta 1942, v živinske vagone naložili okrog tisoč Judov in jih prepeljali v taborišče Auschwitz (Oswiecim). Mlade so odvedli v delovno taborišče, preostale pa so takoj po prihodu v nedeljo, 9. avgusta 1942, pomorili s plinom in njihova trupla sežgali.
Dvajset let po smrti s. Terezije Benedikte od Križa se je začel postopek za razglasitev za blaženo, ki je bil 1. maja 1987 okronan z beatifikacijo v Kölnu v Nemčiji. Edith Stein je bila 11. oktobra 1998 razglašena za svetnico, 1. oktobra 1999 pa skupaj s sv. Katarino Siensko in sv. Brigito Švedsko tudi za sozavetnico Evrope.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Jezusove spremenitve na gori
2021-08-06
V Katoliški cerkvi 6. avgusta obhajamo praznik Jezusove spremenitve na gori Tabor.
Dogodek Jezusove spremenitve na gori vsebujejo evangeliji po Mateju (Mt 17,1–13), Marku (Mr 9,2–13) in Luku (Lk 9,28–36) ter poročajo o tem, da se je Kristus v svojem veličastvu prikazal apostolom Petru, Jakobu in Janezu. Cerkveni očetje razlagajo, da je to Kristus storil zato, da bi učence pripravil na svoje trpljenje, smrt in vstajenje. V spremenjenju se je Jezus razodel kot pravi mesija. Najprej o njem poročata Mojzes in Elija (postava in preroki), potem pa še Bog Oče sam.
Papež sv. Leon Veliki (390–461 po Kr.) je v svojem delu Slava v spremenjenju[1] o Jezusovi spremenitvi na gori zapisal: »Gospod pred izbranimi pričami razodene svojo slavo in s tako velikim sijajem razsvetli svoje telo, ki ga ima kakor drugi, da je njegov obraz podoben sončnemu siju in obleka enaka snežni belini. Glavni namen te spremenitve je bil, da bi apostoli prenesli pohujšanje križa, in da ne bi njihove vere zmotilo ponižanje njegovega prostovoljnega trpljenja, potem ko se jim je razodela vzvišenost njegovega skritega dostojanstva. Gospod pa je z enako previdnostjo utrdil tudi upanje svete Cerkve, da bi celotno Kristusovo telo spoznalo, s kakšno spremenitvijo je bilo obdarovano, in bi si udje v skupnosti obetali tisto slavo, ki je žarela na Glavi. Gospod je rekel isto o tej slavi, ko je govoril o veličastju svojega prihoda: ‘Tedaj bodo pravični sijali kakor sonce v kraljestvu njihovega Očeta’«.
Simbolika gore v Svetem pismu predstavlja povezavo nebes, zemlje in podzemlja. Tako so gore postale bivališča bogov in na njih so gradili svetišča. Stara zaveza navaja, da so Izraelci na gorah častili Jahveja, saj naj bi jih on oblikoval. Na Horebu je Bog poklical Mojzesa za voditelja Izraelcev in razodel Božje ime, na Sinaju pa je sklenil zavezo z Izraelom in dal deset zapovedi. V Novi zavezi na gori Jezus izbere apostole in jih pošlje v svet, na gori se spremeni in razodene trem apostolom kot Božji Sin, na Oljski gori ima govor o ponovnem prihodu, prav tako na gori razglasi novo postavo in blagre. Gora pomeni območje prihodnjega Božjega kraljestva in Jezus vodi ljudi na goro k Bogu. Kdor ga posluša in je pripravljen hoditi za njim, je luč za druge in sveti kot »mesto, ki stoji na gori« (prim. Mt 5,14).
Vzhodna Cerkev praznik obhaja že iz prvih časov, na Zahodu pa od 11. stoletja dalje. Za Katoliško Cerkev je praznik uvedel papež Kalist III. leta 1457 v hvaležen spomin na zmago krščanske vojske nad Turki pri Beogradu leta 1456.

Besedilo je delno povzeto iz Bibličnega leksikona in knjige S. Čuka Svetnik za vsak dan.
Vir: Katoliška Cerkev

Poletni tedni v Taizéju
2021-07-25 - 2021-08-01
Tudi med poletjem 2021 se bomo odpravili v Taizé. Tja se bomo odpravili v naslednjem terminu:

od 25. julija do 1. avgusta 2021

ZA KOGA: mladi od 15. do 35. leta

Še nisi bil v Taizéju in te zanima kako je tam? Klikni na povezavo.
Več o tednih v Taizéju

Prijave

Prijave so že odprte! Klikni na spodnjo povezavo in se nam pridruži.

Romanja se lahko udeležijo tudi mladoletni, vendar zgolj v spremstvu polnoletne osebe.
V kolikor bi želeli prijaviti celotno družino, nam prosim pišite na taize@katoliskamladina.si.

Cena prevoza do vključno 1. 06. 2021 znaša 100 € za dijake in študente ter 140 € za ostale. Po 1. 06. 2021 se znesek spremeni na 110 € za dijake in študente ter 150 € za ostale.
Prijava

Teden v Taizéju

Z odhodom v Taizé smo povabljeni, da iščemo občestvo z Bogom preko skupne molitve, petja, tišine, osebnega premišljevanja in deljenja uvidov.

Mladoletni se morajo v Taizé odpraviti s polnoletnim skrbnikom.

Zaradi zagotavljanja zdravja vseh si pridržujemo pravico do odpovedi romanja v primeru, da se trenutna zdravstvena situacija poslabša. V primeru odpovedi vas bomo kontaktirali in vplačan prispevek vrnili.
Vir: Katoliška mladina

Sv. Jakob starejši, apostol, praznik
2021-07-25
25. julija v Katoliški cerkvi obhajamo god apostola Jakoba starejšega.
V zboru dvanajsterih apostolov, ki jih je Jezus poklical, sta bila dva Jakoba, med prvim je bil za apostola poklican ravno današnji godovnjak, zato je ob njegovem imenu še vzdevek starejši.
Jakob je bil doma iz enega od mest ob Genezareškem jezeru, njegov oče Zebedej je bil ribič, mati Saloma pa je bila sestra Jezusove matere Marije. Skupaj z bratom Janezom in apostolom Petrom je bil Jakob priča Jezusovega spremenjenja na gori in obuditve Jairove hčere. V dneh Jezusovega trpljenja se je Jakob, kot večina apostolov, potuhnil, po Jezusovem vstajenju od mrtvih pa je bil z drugimi apostoli v Jeruzalemu. Malo vemo o njegovem delovanju po Jezusovem vnebohodu in prihodu Svetega Duha. Pisec Apostolskih del poroča, da je Herod »dal z mečem usmrtiti Jakoba, Janezovega brata«. To naj bi se zgodilo okrog velike noči leta 44.
Apostol Jakob je zelo priljubljen tudi v Sloveniji, kar dokazuje 68 cerkva njemu posvečenih. Njegove posmrtne ostanke so v 7. stoletju prenesli v Compostelo v današnji Španiji, kjer stoji njemu posvečena katedrala.

Besedilo je povzeto iz knjige Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

Krištofova nedelja in akcija MIVA
2021-07-25
Že vnaprej se vam zahvaljujemo za sodelovanje pri izvedbi letošnje misijonske vozniške akcije MIVA, ki bo potekala na Krištofovo nedeljo, 25. julija. Letošnja bo že 34. zapovrstjo.
Breme prenašanja in oznanjanja Jezusa Kristusa velikokrat ni lahko. Naši misijonarji to breme že vseskozi nosijo dan za dnem. Tega dejstva se vedno bolj zavedamo tudi v naši domovini, ki postaja vse bolj misijonska. In z vozili, ki jih misijonarji dobijo preko akcije MIVA, dobesedno »prevažajo Kristusa«. Vozila so namreč ljudem, med katerimi delujejo, v resničen blagoslov, saj večina od njih živi v hudem pomanjkanju, ki ga je pandemija covida-19 še poslabšala. Vozila so zato večnamenska in služijo tako nakupu in transportu hrane, šolskih potrebščin, gradbenega materiala, prevozu nujnih bolnikov, nosečnic in ostarelih v bolnišnico kakor tudi prevozu ljudi k obhajanju bogoslužja do oddaljenih cerkva. Na župnije boste prejeli gradivo za bogoslužje (z obredom blagoslova vozil, poročilom, zahvalami in prošnjami misijonarjev, molitvami za voznike), plakate, položnico ter naročeno število nalepk in kartončkov. Letos smo izdali tudi nalepke za otroke. Kdor jih želi prejeti v večjem številu, naj pokliče v
Misijonsko središče Slovenije (01/300 59 50).
Lepo vas prosimo, da vernike v »oznanilih« pravočasno seznanite z blagoslovom vozil in voznikov na Krištofovo nedeljo, kakor tudi, da jih povabite k darovanju. Darove lahko prinesite v Misijonsko središče Slovenije ali jih nakažete na naš račun. Svoj prispevek pa lahko verniki darujejo tudi v dneh po Krištofovi nedelji.
V imenu naših misijonarjev se za vašo pripravljenost, sodelovanje ter zbrano nabirko iz srca zahvaljujemo.
Misijonsko središče Slovenije

Svetovni dan starih staršev in ostarelih
2021-07-25
Papež Frančišek je sprejel odločitev, naj se četrta nedelja v juliju vsako leto praznuje kot svetovni dan starih staršev in starejših. Ta nedelja je blizu praznika Marijinih staršev Joahima in Ane, Jezusovih starih staršev. Letos bo to 25. julija, na sredini leta, ki je posvečeno apostolski spodbudi Radost ljubezni. Tema prvega svetovnega dneva starih staršev bo »Jaz sem z vami« (Mt 28,20). To je sporočilo vsemstarejšim osebam, da sta jim Bog in Cerkev blizu. Znano je, da je zdravstvena kriza v času epidemije prizadela zlasti starejše. Sveti oče jim želi pokazati posebno pozornost in bo ob priložnosti prvega svetovnega dne starih staršev in starejših vodil somaševanje v Vatikanu.
Z dikasterija za laike, družino in življenje so poslali pobudo in vabilo, da vse škofije, župnije in združenja vključijo to pobudo v svoje načrte in obeležijo dogodek na način, ki ustreza njihovi pastoralni situaciji.
Ta svetovni dan bo lahko velik povezovalni dogodek za stare starše in vnuke, skratka za vse starejše in mlade. Do srede junija bo dikasterij poslal vrsto orodij in gradiv za ta dogodek. Dostopna pa bodo tudi na spletni strani, ki je pripravljena ob letu Amoris Laetitia.
škof msgr. Andrej Glavan
predsednik Urada za družino SŠK

Sv. Brigita Švedska, sozavetnica Evrope
2021-07-23
Papež Janez Pavel II. je sv. Brigito 1. oktobra 1999, na začetku druge sinode za Evropo, razglasil za sozavetnico Evrope.
Brigita je bila visokega rodu. Rodila se je najverjetneje leta 1302 v kraju Finstad pri Upsali, kjer je zdaj sedež slavne univerze. Njen oče je imel odgovorno upravno službo. Družina je bila v sorodu s kraljevskimi rodbinami, ki so se menjavale na švedskem prestolu. Po smrti svoje matere je Brigita živela pri teti in v tem času je imela videnje: podobo Križanega, ki se ji je neizbrisno vtisnila v spomin za vse življenje.
Pri šestnajstih letih se je poročila. Od osmih otrok, ki jih je rodila, je po njeni poti šla hči Katarina, ki je na Švedskem znana kot Karin. Ona je tudi uresničila njeno zamisel o ustanovitvi samostana v Vadsteni. Čeprav bogata gospa, se je Brigita lotila vsakega dela, tudi takšnega, ki so ga opravljale le dekle. Odlikovala se je po dobrodelnosti. Poklicali so jo na dvor za upravnico. Mlademu kralju Magnusu II. Eriksonu, svojemu bratrancu, je brez slepomišenja povedala, da mora svoje razuzdano življenje korenito spremeniti, če hoče uiti božji kazni. Ni je poslušal in Brigitine napovedi so se uresničile. Ko je videla, da kralj živi po svoje, je dvor zapustila ter z možem odšla na božjo pot v špansko Kompostelo. Med romanjem je mož umrl v cistercijanskem samostanu Alvastra na Španskem.
Leta 1346 je Brigita v zamaknjenju dobila naročilo, naj ustanovi nov red s prvim samostanom v Vadsteni. Ko je bilo vse skoraj uresničeno, jo je Bog poslal v Rim, kjer se je lotila živahne politične dejavnosti, s katero je posegla v celotno dogajanje tedanje Zahodne Evrope. Šlo ji je predvsem za mir in edinost, kajti krvaveče rane njenega časa so bile razprtije, spori, razkol. V tej službi je ostala zadnjih štiriindvajset let svojega življenja. Umrla je 23. julija 1373 v Rimu in sicer med mašo.
Njeno truplo so v zmagoslavnem sprevodu prepeljali iz Rima v Vadsteno, kjer so jo položili k zadnjemu počitku v samostanski cerkvi. Prva prednica Brigitinega reda je bila njena hči Katarina (Cerkev jo časti kot svetnico in se je spominja 24. marca). Njen grob je kmalu postal priljubljena božja pot kraljev in kraljic pa tudi številnih kristjanov iz raznih dežel. Vadstena se je razvila v pomembno kulturno središče na evropskem severu. Tam je bila tudi najpomembnejša srednjeveška knjižnica na Švedskem in prva švedska tiskarna. To izredno ženo so tudi protestanti sprejeli za svojo in jo častijo kot narodno svetnico.
Papež Janez Pavel II. jo je razglasil za sozavetnico Evrope ob sv. Katarini Sienski in sv. Tereziji Benedikti od Križa/Edith Stein.
Vir: revija.ognjišče.si

Praznik sv. Marije Magdalene
2021-07-22
22. julija v Katoliški cerkvi obhajamo praznik sv. Marije Magdalene, prve priče, ki je videla Vstalega, in prve glasnice, ki je apostolom oznanila vstajenje Gospoda.
Dolgo časa so v pobožnosti in v umetnosti Marijo Magdaleno istili z Marijo iz Betanije, sestro Lazarja in Marte, ter z neimenovano ‘veliko grešnico’, ki je Jezusu v farizejevi hiši med obedom mazilila noge, potem ko jih je oprala s svojimi solzami ter obrisala s svojimi lasmi. Zdaj je dokazano, da gre za tri različne osebe.

God svete Marije Magdalene praznik za vso Cerkev
Vloga ženske v Katoliški Cerkvi v Sloveniji

Svetnici je ime Marija, Magdalena je njen priimek, ki pove, da je bila doma iz Magdale, ribiškega mesteca na zahodnem bregu Genezareškega jezera. Iz dveh pripomb v Lukovem in Markovem evangeliju vemo, da je Jezus iz Marije iz Magdale izgnal sedem hudih duhov. Število sedem v Svetem pismu pomeni veliko število, množico. Ta omemba hoče povedati, da je bila Marija popolnoma v oblasti hudih duhov. V skupini žena, ki so stregle zboru apostolov in njihovemu Učitelju, se Marija Magdalena vedno imenuje na prvem mestu.
Marija Magdalena je ostala Jezusu zvesta vse do konca do smrti na Kalvariji in še do groba. Pod križem je vztrajala z Jezusovo materjo Marijo in z edinim učencem Janezom, ki ni strahopetno pobegnil. Ko je minil praznični dan velike noči, so Marija Magdalena, Marija, mati Jakobova, in Marija Saloma kupile dišav, da bi Jezusovo telo v grobu mazilile. Evangelist Janez pa nam je ohranil čudoviti prizor srečanja Marije Magdalene z vstalim Jezusom. Ko je stoječ ob grobu jokala, [o je Jezus sočutno vprašal: »Žena, kaj jokaš? Koga iščeš?« Magdalena je mislila, da govori z vrtnarjem, zato je prosila, naj ji pokaže, kam je del Jezusovo telo. Ko jo je Jezus poklical po imenu: »Marija!«, pa ga je prepoznala. Trdno je bila prepričana, da je Gospod vstal od mrtvih in to veselo novico je nemudoma sporočila njegovim učencem.
Skozi vsa stoletja cerkvene zgodovine razmišlja pisec slovenskega življenjepisa svete Marije Magdalene, srečujemo žene, ki učencem naznanjajo Jezusovo sporočilo. In tudi v današnjih dneh je na svetu nešteto žena, ki so pripravljene služiti Jezusu in njegovemu vstajenjskemu oznanilu. Marija Magdalena je kakor nalašč njihova svetnica. Grki so jo že zgodaj častili kot “nosilko miru in enakovredno apostolom”.
Umetniki jo upodabljajo s posodico z mazilnim oljem, stoječo pod križem, ali kot spokornico z razpuščenimi lasmi (po zgrešenem enačenju z evangeljsko grešnico) s knjigo, s Križanim, s spokornim bičem v rokah in z mrtvaško glavo pred seboj. (Povzeto po reviji Ognjišče)
Papež Frančišek je v okviru jubileja Usmiljenja določil, da se god sv. Marije Magdalene povzdigne v praznik, da bi izpostavil »pomembnost te ženske, ki je pokazala veliko ljubezen do Kristusa in ki jo je Kristus zelo ljubil«. Kot je zapisano v dekretu, ki ima naslov Apostolorum Apostola in ima datum 3. junij 2016, »se odločitev umešča v sedanji cerkveni kontekst, ki zahteva bolj poglobljen premislek o dostojanstvu ženske, novi evangelizaciji in veliki skrivnosti božjega usmiljenja«. Sveti Janez Pavel II. je veliko pozornosti namenil ne le pomembni vlogi ženske pri Kristusovem poslanstvu in poslanstvu Cerkve, ampak tudi posebni vlogi Marije Magdalene kot »prvi priči, ki je videla Vstalega, in prvi glasnici, ki je apostolom oznanila vstajenje Gospoda«.
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša ob 30. obletnici konca oboroženih spopadov in zmage v vojni za samostojno Slovenijo
2021-07-07 18:30
Sveta maša in slovesnost ob spominski plošči ob 30. obletnici konca oboroženih spopadov in zmage v vojni za samostojno Slovenijo bo v sredo, 7. julija 2021 ob 18.30 v ljubljanski stolnici.
Sveto mašo bo daroval apostolski nuncij v Soveniji msgr. Jean Marie Speich, nagovor pa bo imel nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore. Somaševala bosta vojaški vikar slovenske vojske Matej Jakopič in prvi vojaški vikar msgr. dr. Jože Plut. Več TUKAJ.
Vojaški vikariat Slovenske vojske
Združenje za vrednote slovenske osamosvojitve
Vir: Katoliška Cerkev

Odprtje fotografske razstave Svetloba onkraj podaljšanih senc
2021-07-05 18:00
V ponedeljek, 5. julija 2021, ob 18. uri bo v Galeriji Družina odprtje fotografske razstave konceptualnega umetnika Evgena Bavčarja z naslovom Svetloba onkraj podaljšanih senc.
Razstavo bo odprl predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor, o umetniku in razstavi pa bo spregovoril Silvester Gaberšček.
Evgen Bavčar je filozof, fotograf, konceptualni umetnik in borec za pravice slepih. Otroštvo je preživljal v Lokavcu pri Ajdovščini. Ko je pri enajstih letih v nesreči oslepel, je šolanje nadaljeval v Zavodu za slepo in slabovidno mladino v Ljubljani; po šolanju na gimnaziji v Novi Gorici se je vpisal na Filozofsko fakulteto v Ljubljani ter 1972 diplomiral iz zgodovine in filozofije. Po šestmesečnem poučevanju na gimnaziji v Novi Gorici (1972) je s štipendijo francoske vlade (1972, 1974 in 1975) nadaljeval študij filozofije in estetike na Université Paris 1 Panthéon-Sorbonne. Magistriral je 1973 (Umetnost in družba v sodobni francoski estetiki), doktoriral 1976 (Estetika Blocha in Adorna). Od 1976 je bil znanstveni sodelavec na Centre National de la Recherche Scientifique v Parizu. Od 1982 ima francosko državljanstvo. 1988 je bil uradni fotograf pariškega Meseca fotografije (Mois de la Photo) in imel prvo samostojno razstavo. Odtlej je redno razstavljal (mdr. Tokio, Carigrad, Berlin, Praga, Montreal, Ljubljana, Ajdovščina), vodil seminarje in delavnice o fotografiji ter predaval na mednarodnih srečanjih. Po upokojitvi 2012 živi med Lokavcem in Parizom.
Bavčar je aktiven predvsem kot fotograf in kot pisec osebnoizpovedne proze, spremnih besedil k literarnim delom in strokovnih filozofskih razprav, zlasti s področja estetike. Kot gostujoči profesor na evropskih in ameriških univerzah predava o estetiki in problematiki slepih. Zaradi slepote je njegov pristop k fotografiji specifičen, večplasten ter neločljivo povezan s filozofskimi razmišljanji o bistvu in izvoru podobe. Izkušnja slepote mu je omogočila vzporedno življenje videčega in slepega. Fotografiranje in pisanje o fotografiji se v njegovem delu dopolnjujeta. Pri ustvarjanju podob izhaja iz podob vidnega sveta, ki si jih je v spomin vtisnil v otroštvu, in iz spoznavanja sveta z drugimi čutili. Izhaja iz domišljije oz. sveta, ki ga vidi s t. i. tretjim očesom, nato pa s tehniko fotografije ustvari fizično podobo. Nerad ima oznako fotograf, ustreznejša se mu zdi konceptualni umetnik, saj njegove podobe ne evidentirajo realnosti, ampak njegove simbolične, režirane vstope v camero obscuro in njegove ideje. Bavčarjeva fotografija ne odslikava zgolj vidnega sveta, z združevanjem podob in svetlobnih posegov podaja kompleksnejše koncepte ter nudi prostor za interpretacijo. Motivika je raznolika; med študijem je začel s portreti in krajino, danes so njegove stalnice avtoportret, portret, akt, krajina (serije Angeli – spomin na Rilkeja, Portreti, Avtoportreti, Spomini na otroštvo, Slovenska krajina, Pogled vode, Zvezde, Kozmični pogled, Pogledi narcisa, Pogledi ranjenega Erosa, Nemogoči pogled Narcisa, Ljubkovanje svetlobe, Taktilni spomin, Taktilni pogled, Sveta Lucija, Braillova zibelka). Fotografija je zanj refleksija o podobah, tehničnih sposobnostih, pomenu fotografije in fotografiji v filozofiji.
Je častni član znanstvenega Inštituta za kritične študije »17« v Ciudadu de Méxicu, v okviru katerega je ustanovil Laboratorij za nevidno. Je prejemnik dveh častnih doktoratov (Inštitut za kritične študije »17« , Ciudad de Mexico, 2010; Univerza v Novi Gorici, 2011), srebrnega reda RS za zasluge (2004), priznanja Edmunda Čibeja (2010) in Pretnarjeve nagrade (2012). Je častni občan Ajdovščine (2011). Evropski parlament mu je 2016 podelil nagrado državljan Evrope, istega leta je prejel najvišje francosko priznanje red legije časti.
Slovenska biografija
Vir: Katoliška Cerkev

Podelitev odličja sv. Cirila in Metoda arhitektu Matiji Suhadolcu
2021-07-05
V ponedeljek, 5. julija 2021, na praznik svetih bratov Cirila in Metoda, bo jubljanski nadškof metropolit in predsednik Slovenske škofovske konference msgr. Stanislav Zore podelil arhitektu Matiji Suhadolcu odličje sv. Cirila in Metoda za zvesto služenje Cerkvi med Slovenci.
Slovenski škofje so 3. maja 2021 na 123. redni seji Slovenske škofovske konference sklenili, da podelijo odličje sv. Cirila in Metoda arhitektu Matiji Suhadolcu za zvesto služenje Cerkvi med Slovenci. Arhitekt Suhadolc prejme odličje za svoj sakralni opus in dolgoletni prispevek k ohranjanju slovenske sakralne kulturne dediščine. S prenovami, rekonstrukacijami in načrtovanjem cerkvenih stavb, muzejev, knjižnic ali bogoslužnih prostorov je omogočil številnim slovenskim vernikom, da so praznovali svojo vero v estetsko urejenih prostorih ter ohranili pomemben del svoje kulturne dediščine tudi za prihodnost.

Ciril in Metod, sozavetnika Evrope, slovesni praznik
2021-07-05
Sveta brata Ciril (ok. 826–869) in Metod (ok. 812–885) nista prva širila med našim ljudstvom Kristusovega nauka, pač pa sta ga tako oznanjala, da sta po letu 863 zanj pridobila vse in postavila temelje slovanski krščanski kulturi. Uvedla sta slovanski jezik v bogoslužje in dala našemu ljudstvu bogoslužne knjige v domačem jeziku, kar je potrdil papež Hadrijan II. Učeni sv. Ciril je sicer v Rimu umrl 14. februarja 869, sv. Metod pa je postal panonski nadškof. Njegovo delo je podpiral slovenski panonski knez Kocelj, umrl pa je 6. aprila 885. V koledarju vesoljne Cerkve je njun god 14. februarja, v Sloveniji pa smo ohranili njuno praznovanje tisti dan, ko ju je častil od leta 1880 naprej rimski koledar, da lahko z vso slovesnostjo obhajamo v nedeljo po njunem godu »ekumenski dan«.
Vir: Hozana.si

Mašniško posvečenje
2021-06-29 09:00
V ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, bo ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM, na praznik apostolov Petra in Pavla, 29. 6., v mašnike posvetil diakone, ki so se pripravljali za prejem mašniškega posvečenja. Slovesnost se bo začela ob 9. uri.

Praznik apostolov Petra in Pavla
2021-06-29
V Katoliški cerkvi 29. junija praznujemo slovesni praznik apostolov sv. Petra in Pavla.
Peter je bil ribič iz Betsajde ob Genezareškem jezeru. Jezus ga je poklical, da bi bil ribič ljudi in da bi kasneje kot pastir tudi vodil Cerkev kot Božje ljudstvo. Po svetopisemskem izročilu mu je Jezus po tem, ko ga je poklical za učenca, spremenil ime v Peter: »Ti si Peter in na tej skali bom sezidal svojo Cerkev in vrata podzemlja je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva; in kar koli boš zavezal na zemlji, bo zavezano v nebesih; in kar koli boš razvezal na zemlji, bo razvezano v nebesih« (Mt 16,18–20). Zelo pomembna izkušnja v Petrovem življenju je bila ta, da je Jezusa, po tem, ko je bil le-ta prijet, kljub temu, da se je ob njem vzgajal in učil približno tri leta, trikrat zatajil. Po Jezusovem vnebohodu Peter nastopa kot voditelj apostolov in mlade Cerkve. Nekaj časa je bil škof v Antiohiji, okoli leta 42 pa je odšel v Rim. Od tam je vernikom v Mali Aziji poslal dve pismi (1 Pt in 2 Pt), življenjsko pot pa je sklenil z mučeništvom.
Po zgodovinskih virih naj bi apostol Peter vladal do leta 67 po Kr. Več zgodnjekrščanskih spisov potrjuje, da je Peter umrl nasilne smrti v Rimu v času vladanja cesarja Nerona. Na kraju njegovega mučeništva je dal cesar Konstantin leta 350 postaviti veliko baziliko. Sedanja bazilika sv. Petra v Vatikanu je bila postavljena v letih med 1506 in 1526. Pod njenim glavnim oltarjem je gob apostola Petra, čigar nasledniki so papeži oz. rimski škofje.
Apostol Pavel se je rodil okrog leta 10 po Kr. v Tarzu, v glavnem mestu takratne rimske province Kilikije. Po rodu je bil Jud, po očetu pa je podedoval rimsko državljanstvo. Bil je farizej in poznavalec judovstva, ki je do spreobrnjenja na poti v Damask preganjal kristjane. Apostol Pavel je ob rojstvu dobil ime Savel, po spreobrnjenju pa se je dal krstiti in ime spremenil v Pavel.
O delovanju apostola Pavla poroča evangelist Luka v Apostolski delih. Obhodil je velik del takratne rimske države in ustanavljal cerkvene občine ter jih spodbujal s pismi. Danes poznamo štirinajst ohranjenih Pavlovih pisem, ki so po vsebini in obsegu za štirimi evangeliji najpomembnejši del Svetega pisma Nove zaveze. Podobno kot apostol Peter je tudi on umrl mučeniške smrti za časa cesarja Nerona okrog leta 67.
Praznika obeh apostolov je Cerkev obhajala že v 4. stoletju. Najstarejši rimski koledar Furija Dionizija Filokala iz leta 354 navaja 29. junij kot praznik apostolov Petra in Pavla. Na predvečer ali na praznik apostolov Petra in Pavla slovenski škofje diakone posvečujejo v duhovnike.
Vir: Katoliška Cerkev.
