Trimesečni program za žalujoče v Ignacijevem domu duhovnosti
2022-02-17 17:00 (Europe/Ljubljana)
Program ponuja žalujočemu varno okolje, spoštljivo in čuteče poslušanje, prostor za svojo zgodbo bolečine in ljubezni, ki jo je doživel ob umrli ljubljeni osebi. Vanj se lahko vključi vsak žalujoči, ko je minilo vsaj šest mesecev od izgube, pred tem pa so možni osebni pogovori. Program se bo izvajal na daljavo. Opis programa na tej povezavi.
Začetek: 17. februar, ob 17.00.
Za možnost predhodnega pogovora, več info in prijave kontaktirajte voditelja p. Ivana Platovnjaka DJ: ivan.platovnjak@rkc.si ali 051 613 373. Prijavite se lahko tudi preko spletnega obrazca na tej povezavi.
Naslednji termin Trimesečnega programa za žalujoče bo od 5. maja do 7. julija.
Vir: Katoliška Cerkev

Obletnica ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference
2022-02-19
19. februarja 1993 je bila ustanovljena samostojna Slovenska škofovska konferenca.
Slovenski škofje so bili do ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference (SŠK) 19. februarja 1993 z drugimi škofi na področju nekdanje Jugoslavije povezani v Jugoslovansko škofovsko konferenco (JŠK), znotraj katere je bila 20. junija 1983 ustanovljena Slovenska pokrajinska škofovska konferenca (SPŠK).
Zgodovinski oris
Slovenski škofje so na seji 25. julija 1992 pripravili osnutek statuta samostojne Slovenske škofovske konference. Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je po pridobitvi pozitivnega mnenja Kongregacije za škofe in Urada za odnose z državami pri Državnem tajništvu Svetega sedeža, 19. februarja 1993 v skladu z normami in določbami cerkvenega prava potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
S tem je Katoliška Cerkev v Sloveniji dobila večjo pravno trdnost in samostojnost. Papež Benedikt XVI. je 7. aprila 2006 v Cerkvi na Slovenskem ustanovil tri nove škofije (v Celju, Murski Soboti in Novem mestu). Dotedanjo mariborsko škofijo je povzdignil v nadškofijo in metropolijo ter tako preoblikoval enotno cerkveno pokrajino v Sloveniji. Na novo imenovani škofje so bili maja in junija 2006 tudi umeščeni.

Kaj je škofovska konferenca?
Škofovska konferenca je zbor škofov Katoliške Cerkve določenega naroda ali ozemlja, v okviru katerega škofje opravljajo svoje poslanstvo v obliki pastoralne, bogoslužne, katehetske in drugih dejavnosti. SŠK predstavlja najvišjo ustanovo Katoliške Cerkve v Republiki Sloveniji. Njeno ozemlje sovpada z državnimi mejami. Po statutu so člani SŠK vsi krajevni in pomožni škofje, ki jim je v okviru lastne škofije zaupano posebno poslanstvo.

Predstavitev SŠK in njenih članov

Statuti, smernice in navodila SŠK

Letno poročilo Katoliške cerkve v Sloveniji 2021

Dokumenti in publikacije SŠK

Slovenska škofovska konferenca na družabnih omrežjih

Obisk Ad limina Apostolorum slovenskih škofov leta 2018

Predsedniki
Prvi predsednik Slovenske škofovske konference je bil ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Alojzij Šuštar (1993–1997), drugi pa ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Franc Rode (1997–2004). Tretji predsednik je bil od 7. decembra 2004 dalje mariborski škof msgr. dr. Franc Kramberger, ki je leta 2006 ob ustanovitvi nove nadškofije in metropolije postal nadškof metropolit. Četrti je bil od 16. marca 2007 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. Alojz Uran, peti pa je bil od 11. januarja 2010 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Anton Stres. Za šestega predsednika je bil 31. julija 2013 izvoljen novomeški škof in tedanji apostolski administrator ljubljanske nadškofije msgr. Andrej Glavan do 23. marca 2017. Sedmi predsednik SŠK je postal ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore, ki so ga člani SŠK izvolili na 99. redni seji v Kopru in je nastopil mandat 23. marca 2017 za dobo petih let.

Odličje sv. Cirila in Metoda
Slovenska škofovska konferenca podeljuje Odličje sv. Cirila in Metoda, ki je najvišje cerkveno odlikovanje v Sloveniji ustanovam ali posameznikom, ki so se izkazali s posebnim zvestim služenjem Cerkvi med Slovenci. Odlikovanje je sestavljeno iz okrogle bronaste plakete z reliefno podobo sv. Cirila in Metoda ter diplomske listine.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Sedeža apostola Petra
2022-02-22
V Katoliški cerkvi 22. februarja obhajamo praznik Sedeža apostola Petra.
Apostoli so sestavljali poseben zbor, ki ga Sveto pismo pogosto imenuje »dvanajsteri«. Kristus je temu zboru kot celoti izročil vodstvo svoje Cerkve, oznanjevanje in širjenje božjega kraljestva, nalogo posvečevati ljudi. Med apostoli je dal posebno nalogo enemu Petru. Te njegove službe se Cerkev spominja s praznikom, ki nosi ime Sedež apostola Petra.
Že tedaj, ko ga je poklical, je Jezus Petru spremenil ime, kar pomeni, da ga je izbral za pomembno poslanstvo. Uprl je pogled vanj, poroča evangelist Janez, in mu rekel: »Ti si Simon, Janezov sin. Imenoval se boš Kefa« (to pomeni Peter). V evangelijih je Peter 114-krat omenjen na prav poseben način. Utemeljitev za Petrovo prednost je njegova izpoved vere pri Cezareji Filipovi: »Ti si Kristus, Sin živega Boga.« Jezus ga je najprej blagroval, potem pa mu je dejal: »Jaz pa ti povem: Ti si Peter (Skala) in na to skalo bom sezidal svojo Cerkev in peklenska vrata je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva …« Oblast ključev je mnogo več kot nekakšna služba vratarja. Ključi kraljestva pomenijo oblast kraljevega namestnika v odsotnosti vladarja Jezus je torej Petru obljubil, da bo njegovem odhodu s tega sveta postal njegov namestnik. Dal mu je tudi oblast »zavezovanja« in ‘razvezovanja’, ki pomeni: kar bo Peter v skladu s Kristusovo voljo ukazal ali prepovedal, to bo ukazano ali prepovedano tudi v nebesih.
Po vstajenju je Kristus to učiteljsko in vodstveno oblast zavezovanja in razvezovanja izročil vsem apostolom. Drugi vatikanski koncil pravi, da je Kristus apostole postavil kot zbor ali trdno skupnost; na čelo tega zbora pa je dal iz njihove srede izbranega Petra. »Gospod je Cerkev postavil na apostole in sezidal na svetega Petra, njihovega prvaka, glavni vogelni kamen pa je sam Kristus Jezus.« Vsak Petrov naslednik ali papež je najprej škof krajevne Cerkve v Rimu, potem je patriarh Zahoda, to se pravi latinskega dela Cerkve, končno pa mu pripada še tretja služba nasledstvo apostola Petra in s tem od Gospoda postavljena služba prvenstva nad vso Cerkvijo.
Že v 4. stoletju so marsikje slovesno obhajali spomin na ustanovitev škofijskega sedeža. Tako slavje se omenja že v 4. stoletju tudi v Rimu in sicer 22. februarja. Ob tej priložnosti so v Rimu naglašali posebno odliko Petrovega sedeža, ki je v tem, da je sam Kristus dal apostolu Petru najvišjo službo v Cerkvi. V frankovski državi so praznovali spomin na podelitev ključev nebeškega kraljestva apostolu Petru 18. januarja. Papež Pavel IV. je leta 1558 določil, naj se 18. januarja praznuje spomin na sedež svetega Petra v Rimu, 22. januarja pa spomin na Petrov sedež v Antiohiji. Po novem koledarju je ostal samo današnji praznik z imenom Sedež apostola Petra brez omembe kraja. Za verne ljudi je to dan molitve za papeža, vrhovnega pastirja božjega ljudstva.
Vir: Revija Ognjišče.

Sv. Matija, apostol
2022-02-24
V Sloveniji 24. februarja praznujemo god sv. Matija, apostola. Drugod njegov god praznujejo 14. maja.
Potem ko jih je na nesrečen način zapustil Jezusov izdajalec Juda Iškarijot, so apostoli, da bi dopolnili apostolski zbor, izmed dvainsedemdesetih učencev, ki so tudi spremljali Jezusa, izbrali dva najprimernejša kandidata. Pogoja sta bila: da je bil med Jezusovimi učenci od začetka njegovega javnega delovanja ter da je videl vstalega Gospoda. Žreb, za katerega so se apostoli odločili, je bil naklonjen Matiju. To, kar je zapisano ob njegovi izvolitvi, je tudi vse, kar vemo o tem »nadomestnem apostolu«.
Legende in razna izročila pa govorijo, da je bil rojen v Betlehemu pobožnim in bogatim staršem, ki so ga še mladega dali v šolo starčku Simeonu v Jeruzalem. Kot deček naj bi bil v družbi tistih pastirjev, katerim je angel oznanil Jezusovo rojstvo. Pozneje se je Jezusu pridružil in bil eden izmed dvainsedemdesetih učencev, ki jih je Jezus »poslal pred seboj po dva in dva v vsako mesto in kraj, kamor je hotel sam priti«.
Odlikovali naj bi ga predvsem dve kreposti: ponižnost in ljubezen. O njegovem poznejšem delovanju govorita dva apokrifna spisa: Dejanja Andreja in Matija ter Evangelij po Mateju; oba so si izmislili krivoverci. Bolj stvarna so nekatera druga izročila. Tako Zlata legenda pripoveduje, da je misijonaril v Makedoniji, kjer je storil veliko čudežev in nazadnje umrl kot mučenec. Po drugih virih pa naj bi oznanjal krščanstvo najprej v Judeji, nato pa v Etiopiji, kjer je ustanovil tudi škofijo. Na mučeniško smrt naj bi ga obsodil veliki duhovnik Anan II., ki je dal umoriti tudi Jakoba mlajšega: najprej so ga pobili s kamenjem, nato pa obglavili s sekiro.
Rodil se je v 1. stoletju Betlehemu, umrl pa mučeniške smrti v Etiopiji okrog leta 63.
Upodobitve: upodabljajo ga kot apostola s knjigo in svitkom, tudi s čelado, kamni, najpogosteje pa z mečem oziroma helebardo (tudi sekiro ali sulico).
»Predlagali so dva, Jožefa, ki se je imenoval Barsaba, z vzdevkom Just, in Matija … In žrebali so zanju, žreb pa je določil Matija, in pridružili so ga enajstim apostolom« (Apd 1, 23.26).
Vir: Družina

Romanje alkoholikov in vseh, ki trpijo zaradi alkohola in drugih odvisnosti
2022-03-05 10:00 - 17:00
Postni čas je čas spokornosti, čas želje po spreobrnjenju in poboljšanju. Na prvo soboto, 5. marca 2022, v postnem času v baziliko Marije Pomagaj na Brezjah priromajo tisti, ki tako ali drugače trpijo od različnih odvisnosti. K Mariji Pomagaj priromajo alkoholiki in vsi, ki trpijo zaradi alkohola in drugih odvisnosti. Da Ona pri svojem Sinu izprosi moči, milosti in blagoslova, da bi se v vsakdanjem življenju reševali spon, ki bremenijo.
Prošnje in zahvale bomo izročili Mariji pri sv. maši ob 10. uri v Baziliki Marije Pomagaj, ki jo bo vodil cistercijanski opat p. Maksimilijan File. Prav lepo povabljeni, da se ob Mariji učimo izbirati pravo pot iz objema alkohola ter biti solidarni drug z drugim. Prenos bo tudi na TV Golica. Vsa gradiva so v elektronski obliki na voljo tudi na www.karitas.si/post.
Slovenska Karitas

Arhijerejska liturgija za mir v Ukrajini
2022-03-05 18:30
Ukaz ruskega predsednika Vladimira Putina o napadu na Ukrajino nas je pretresel. Omahovali smo med osuplostjo, nevero in ogorčenjem. Obenem pa smo spoznali, da smo tudi v 21. stoletju ljudje sposobni odločitev in dejanj, za katere smo bili prepričani, da smo jih pustili za sabo.
Kristjani hočemo na takšne dogodke odgovoriti na dva načina: s solidarnostjo do žrtev agresije, ki jo lahko pokažemo preko Slovenske karitas, in s pomnoženo molitvijo za mir in pravičnost. Zato vas vabimo k svetemu bogoslužju za mir v Ukrajini, ki ga bo v soboto, 5. marca 2022, ob 18.30 v ljubljanski stolnici daroval hrvaški grkokatoliški škof vladika Milan Stipić ob somaševanju duhovnikov. Pel bo ekumenski pevski zbor.
Ukrajinci in prijatelji Ukrajine povabljeni, da bomo skupaj molili z mir.
msgr. Stanislav Zore OFM
ljubljanski nadškof

Večer +
2022-03-08 19:00
Vsi mladi vabljeni, da se v torek, 8. 3. 2022, ob 19.00, udeležite marčevskega Večera Plus+, v Antonovem domu na Viču.

Vir: Facebook profil Katoliške mladine

Duhovni vikend za zakonce: Obljubim, da te bom ljubil/a in spoštoval/a vse dni svojega življenja
2022-03-11 - 2022-03-13
Ignacijev dom duhovnosti v Ljubljani vabi na duhovni vikend za zakonce, ki bo potekal od 11. do 13. marca. Vodi p. Ivan Platovnjak DJ.
Obljubim, da te bom ljubil/a in spoštoval/a vse dni svojega življenja
Draga zakonca, to sta obljubila drug drugemu na poročni dan. To je bil vajin najlepši dan. Na duhovnem vikendu bosta imela možnost, da še bolj ozavestita dar te vajine obljube drug drugemu in skupaj pred Bogom vidita, kako sta lahko še bolj iznajdljiva v njenem udejanjanju.
Bog je poln presenečenj. Pustita se mu presenetiti.
Več informacij in prijava na tej povezavi.
Vir: Katoliška Cerkev

Teološki simpozij 2022: Sinodalnost Cerkve
2022-03-16 09:00 - 13:00
Z letošnjim teološkim simpozijem z naslovom Sinodalnost Cerkve želi Teološka fakulteta UL prispevati svoj delež k škofovski sinodi z naslovom Za sinodalno Cerkev: občestvo, sodelovanje, poslanstvo, ki poteka v vsaki škofiji v Sloveniji in po vseh škofijah po svetu. Simpozij bo v:
− Zavodu A. M. Slomška na Vrbanski v Mariboru 9. marca 2022 (za metropolijo Maribor),
− Stični (v župnijski dvorani) 16. marca 2022 (za metropolijo Ljubljana).
Dnevni red:
9.00 Uvodna molitev
9.10 Uvodni pozdrav nadškofa
9.20 Svetopisemsko-teološki temelji sinodalnosti Cerkve (škof izr. prof. dr. Maksimilijan Matjaž)
10.05 Pogovor po predavanju
10.30 Odmor
11.00 Sinodalnost v odnosih (prof. dr. Barbara Simonič)
11.45 Pogovor po predavanju z obema predavateljema
12.30 Sklepni pozdrav in molitev
13.00 Možnost kosila
“Povzetki predavanj:”
Svetopisemsko-teološki temelji sinodalnosti Cerkve (škof izr. prof. dr. Maksimilijan Matjaž): Z organskim branjem ključnih besedil Nove zaveze, ki govorijo o občestvenosti, želimo poudariti nekaj temeljnih potez sinodalnosti, ki je osnovna oblika življenja Cerkve. Občestvo vernikov je po krstu v Kristusu »organsko« povezano med seboj kot njegovo telo (prim. 1 Kor 12,12).
Sveto pismo ima prav zaradi svojega izvora v navdihu Svetega Duha bistveno občestveni značaj, zato se ne more nihče zgolj kot posameznik dokopati do njenega resničnega pomena, ampak mu je ta razodet v dialogu, v sprejemanju in vključevanju drugega (prim. Lk 24). Jezus svojih učencev nikoli ni učil na individualni način v sinagogah in učilnicah, ampak v konkretnem življenju, na poti (prim Lk 9,57-62). Transformacijski proces od posameznika prek sinodalnosti v občestvo se dogaja na velikonočni način – po rojstvu iz Duha, ki vključuje v občestvo in poziva k prenovi mišljenja, k spreobrnjenju, sprejemanju in preseganju (prim. Apd 10; 15).
Sinodalnost v odnosih (prof. dr. Barbara Simonič): Sinoda o sinodalnosti je sinoda, ki se uresničuje skozi izkustvo odnosov. Cilj sinode, ki je hkrati tudi njena metoda, bo dosežen samo skozi konkretno izkustvo odnosov, kjer bo varen prostor za to, da bo vsakdo lahko spregovoril o svoji religiozni izkušnji in izkušnji skupne hoje, obenem pa tudi izkusil skupno hojo, sicer bo sinodalnost samo dobro načrtovana in izvedena metoda brez pravega učinka. V odnosih pa velikokrat pride do kratkih stikov, ki mnogokrat izvirajo iz osebnih drž, strahov, prepričanj in predsodkov. Na sinodalni poti se bo treba neizogibno in iskreno srečati z različnostjo izkušenj, dobrih in slabih, všečnih in nevšečnih, pomembnih in nepomembnih, ter jim prisluhniti in jih sprejeti, če želimo, da bo sinodalnost pristna izkušnja za vse.
Kaj so ovire za medsebojno poslušanje in sodelovanje? Kje se (lahko) zaplete? Kako najti poti, da bo mogoče skozi izkustvo odnosov (za)živeti proces sodelovanja, vključevanja, poslušanja in spoznavanja darov in karizem? To bodo izhodišča za razmišljanje o vidikih pristne sinodalnosti v odnosih, ki bodo omogočili temelje za resnično prenovo.
Lepo dobrodošli vsi duhovniki, redovniki, redovnice in vsi drugi pastoralni delavci!
V primeru epidemioloških razmer bo simpozij potekal po spletu 16. marca 2022 (aplikacija Zoom) za celotno Cerkev v Sloveniji.
Več informacij bo na spletni strani Teološke fakultete (https://www.teof.uni-lj.si/) in Katoliške cerkve v Sloveniji (https://katoliska-cerkev.si/).
Dr. Ivan Platovnjak DJ,
koordinator

Tretji Evropski katoliški socialni dnevi od 17. do 20. marca 2022 v Bratislavi
2022-03-17 08:00 - 2022-03-20 17:00
Od četrtka 17. do nedelje 20. marca 2022 bodo v Bratislavi tretji Evropski katoliški socialni dnevi. Slovenijo bodo zastopali: pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar, generalni tajnik Slovenske Karitas g. Peter Tomažič in g. Tilen Čebulj.
Dogodek bo potekal v organizaciji Komisije škofovskih konferenc Evropske unije (COMECE), Sveta evropskih konferenc (CCEE), Dikasterija v službi celostnega človeškega razvoja in Slovaške škofovske konference. Namen tokratnega srečanja bo pospeševanje dialoga glede socialne pravičnosti v Cerkvi in med prebivalci Evrope. Med udeleženci bodo predstavniki Cerkve, evropski poslanci in nekateri politiki posameznih držav, akademiki, mladi ter člani katoliških socialnih organizacij in gibanj. Predvideni so trije ključni sklopi razprav: demografska tranzicija in družinsko življenje, tehnološka in digitalna tranzicija ter ekološka tranzicija.
Več informacij o programu ter glavni referati, povzetki in ostala gradiva so na voljo na spletni strani: www.catholicsocialdays.eu

SEEK22: Iščite in boste našli
2022-03-18 - 2022-03-19
Kaj iščeš? Čutiš lakoto na dnu svoje duše? To je želja, ki je zapisana v tebi in te žene naprej. To je hrepenenje po nečem večjem, po nečem globljem, po nečem več.
Vsako človeško srce išče isto stvar – vendar je ne boš našel v redni službi, internetni slavi, divji vožnji ali v Nobelovi nagradi. Samo ena stvar v življenju bo zadovoljila hrepenenje v tebi. Da bi jo našel, moraš iskati Njega.

SEEK22 je večdnevni dogodek, ki se osredotoča na bistveno sporočilo evangelija. Organizira ga FOCUS – Fellowship of Catholic University Students. Letos bo izkušnja konference prišla tudi v Slovenijo. Z ogledom vznemirljivih predavanj nekaterih izmed najboljših katoliških govornikov današnjega časa, časom za molitev in zakramente, poglobljenimi pogovori o pomembnih vprašanjih vere in druženjem v skupnosti ti bo SEEK22 omogočil izkušnjo, ki jo potrebuješ za poglobitev poslanstva v svoji lokalni župnijski skupnosti.

KDAJ: 18. in 19. marec (prijave do 13. marca)
KJE: KANA (Jurčičev trg 2, Ljubljana)
CENA: brezplačno
Vir: Katoliška mladina

Praznik sv. Jožefa, moža Device Marije
2022-03-19
God in praznik sv. Jožefa, moža Device Marije in Jezusovega skrbnika obhajamo 19. marca.
Kolikor je zanesljivo znanega o sv. Jožefu, je zapisano v evangelijih po Mateju in Luku (prim. Mt 1,1–2,23; Lk 1,5–2,52). Genealogija obeh evangelijev ga uvršča med potomstvo kralja Davida (prim. Mt 1,16; Lk 1,27). Čeprav je bil kraljevskega rodu, Jožef ni bil bogat. Po vsej verjetnosti je bil reven, kar je razvidno iz daru samo »dveh grlic ali dveh golobov« (Lk 2,24) ob Jezusovem darovanju v templju (bogatejše družine so bile po judovski postavi dolžne darovati več, prim. 3 Mz 12,8). Jožefova družina je izvirala iz Betlehema v Judeji, vendar se je on preselil v Nazaret v Galileji, kjer je opravljal tesarsko obrt. Jožef se v evangelijih zadnjič omenja ob Jezusovem obisku templja v starosti približno 12 let (prim. Lk 2,41–52). Predvidevamo, da je Jožef umrl že pred začetkom Jezusovega javnega delovanja. Ostale zgodbe v zvezi z njegovo osebnostjo (npr. njegova domnevna visoka starost in ovdovelost v času poroke z Marijo), nimajo realne zgodovinske osnove in so bile ustvarjene z namenom zadovoljiti ljudsko radovednost o podrobnostih iz njegovega življenja.

Leto svetega Jožefa
Apostolsko pismo Patris corde svetega očeta Frančiška ob 150-letnici razglasitve sv. Jožefa za zavetnika vesoljne Cerkve
Pismo predsednikom škofovskih konferenc o novih vzklikih v litanijah svetega Jožefa

Evangeliji nam kljub skopim podatkom rišejo sorazmerno jasno podobo o Jožefovi osebnosti. Bil je zvest in potrpežljiv mož, pokoren Božji volji glede njegovega življenjskega načrta, ob čemer je sprejel tudi vse spremljajoče težave. Evangelist Matej ga imenuje »pravičen« (Mt 1,19), saj je dojel načrt, ki ga je imel Bog z Marijo, in se zavestno vključil vanj tako, da je sprejel, zaščitil in poskrbel za svojo družino.
Jožef je zavetnik umirajočih, saj je ob predpostavki, da je umrl pred začetkom Jezusovega javnega delovanja, umrl v družbi Jezusa in Marije, kar za kristjane predstavlja idealen način, kako zapustiti zemeljsko življenje. Jožef je zavetnik očetov, obrtnikov, delavcev in krščanskih družin.
Leta 1870 je papež Pij IX. (1846–1878) sv. Jožefa uradno razglasil za zavetnika vesoljne Cerkve, s čimer je izpostavil njegovo vlogo podpornika, zaščitnika in vodnika svete družine, ki se je razširila na celotno Cerkev. Ob tej priložnosti je 19. marec določil za njegov godovni dan. Papež Pij XII. (1939–1958) je dodal še praznik Jožefa delavca, ki ga praznujemo 1. maja in sovpada s civilnim praznikom dela.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je leta 1989 objavil apostolsko spodbudo z naslovom Odrešenikov varuh (1989), v kateri je razmišljal o življenju in pričevanju sv. Jožefa. God sv. Jožefa je v Cerkvi na Slovenskem slovesni praznik, saj je sv. Jožef zavetnik slovenskih dežel in zavetnik novomeške škofije.
Kongregacija za bogoslužje in disciplino zakramentov je 19. junija 2013 razglasila odlok o omembi sv. Jožefa, ženina Device Marije, v II., III. in IV. evharistični molitvi.
Kongregacija za bogoslužje in disciplino zakramentov je 1. maja 2021, na praznik sv. Jožefa delavca, poslala predsednikom škofovskih konferenc pismo o novih vzklikih v litanijah svetega Jožefa. To so naslednji: »Custos Redemptoris« (prim. sv. Janez Pavel II., apostolska spodbuda Redemptoris custos); »Serve Christi« (prim. sv. Pavel VI., homilija 19. 3. 1966, navedeno v Redempotoris custos št. 8 in Patris corde, št. 1); »Minister salutis« (sv. Janez Krizostom, navedeno v Redemptoris custos, št. 8); »Fulcimen in difficultatibus« (prim. Frančišek, Apostolsko pismo Patris corde, uvod); »Patrone exsulum, afflictorum, pauperum« (Patris corde, št. 5).
Vir: Katoliška Cerkev

Teden družine 2022
2022-03-19 - 2022-03-25
Med 19. in 25. marcem tradicionalno obhajamo teden družine. Lani smo z 19. marcem, na praznik sv. Jožefa, vstopili v leto družine, ki se bo zaključilo letos junija z 10. svetovnim srečanjem družin v Rimu.

Zaradi tega smo na UD SŠK sklenili, da bo teden družine uglašen s temo svetovnega srečanja družin, katerega geslo je »Družinska ljubezen: poklicanost in pot k svetosti«. V tem kontekstu bomo zato uporabljali logo, simbole in himno 10. SSD.
Od 19. do 25. marca bomo lahko vsak dan od 20. ure do 20.20 prek spleta prisluhnili družinam iz vseh slovenskih škofij in večjih družinskih organizacij, ki delujejo v Cerkvi v Sloveniji. Družine same bodo nagovarjale druge družine s svojimi pričevanji, pesmijo, nagovori ter molitvijo rožnega venca. Vsak dan bo desetko rožnega venca molil naprej škof posamezne škofije, družine pa bodo to molitev še pospremile s konkretnimi prošnjami. Molitev zaključi škof s podelitvijo blagoslova. Na ta način želimo družinam dati prostor, da niso le objekt, temveč tudi dejavni subjekt družinske pastorale. Naj družine same spregovorijo o tem, kako dajejo prostor Bogu v svojem vsakdanjem življenju. Obenem želimo v družinah obuditi molitev rožnega venca.
Prenos bo mogoče spremljati prek Zooma, YouTube kanala in Facebook strani. Povezave bodo dostopne na spletnih portalih Katoliška Cerkev ter Pridi in poglej.
Vir: Družina

Gospodovo oznanjenje in materinski dan
2022-03-25
Na praznik Gospodovega oznanjenja, ki ga v Katoliški cerkvi obhajamo 25. marca, praznujemo obisk nadangela Gabrijela pri Devici Mariji v Nazaretu.
Mesto Nazaret je po vsem svetu že dva tisoč let znano po dogodku, o katerem poroča evangelist Luka in ki se ga spominjamo trikrat na dan zjutraj, opoldne in zvečer, ko se oglasijo zvonovi in molimo: »Angel Gospodov je oznanil Mariji …« Skrivnost Gospodovega oznanjenja in učlovečenja se je dogodila v skromnem prostoru, ki je danes pod novo nazareško baziliko Oznanjenja. Tu je preprosta nazareška deklica Mirjam-Marija pristala na povabilo božjega poslanca nadangela Gabrijela, da postane mati učlovečenega božjega Sina. Tu je izrekla za zgodovino človeštva najpomembnejši ‘da’ in s tem se je začel uresničevati božji načrt odrešenja.
Marija je s tem načrtom odrešenja tako tesno povezana, da je vsak Gospodov praznik tudi Marijin. Posebej velja to za današnji praznik. Stari cerkveni koledarji ga imenujejo »oznanjenje učlovečenja preblaženi Devici Mariji«, drugod najdemo ime ‘začetek odrešenja’ ali ‘spočetje Kristusa’. Prvotno je bil 25. marec Gospodov praznik, že v 7. stoletju so v Španiji iz njega napravili praznik Marijinega deviškega božjega materinstva, najbrž spričo tega, ker je bila na koncilu v Efezu leta 431 slovesno razglašena verska resnica o Marijinem božjem materinstvu. Pokoncilska preureditev cerkvenega koledarja je spet poudarila, da je to Gospodov praznik.
Zakaj je ta praznik nastavljen ravno na 25. marec? Razdalja devetih mesecev od Jezusovega spočetja do njegovega rojstva, ki se ga z lepim praznikom spominjamo 25. decembra, je gotovo hotena. Toda vprašanje je, kateri datum je izhodišče za drugega. Sodobni raziskovalci menijo, da je izhodišče bilo oznanjenje in ne božič. 25. marec, ki je pomladansko enakonočje, je v starih časih veljal za dan stvarjenja sveta in ravno zato tudi za dan Jezusovega spočetja, s katerim je bil položen temelj za novo stvarjenje. Postni čas pa je bil malo primeren za slovesnosti in po nekaterih pokrajinah so jih prepovedali. V Španiji so sredi 7. stoletja obhajali praznik Marijinega oznanjenja 18. decembra, osem dni pred Gospodovim rojstvom, drugod pa je ostal 25. marca.
V ljudski pobožnosti se je ta praznik hitro uveljavil, predvsem z vsakdanjo trikratno molitvijo angelovega češčenja. Nekdaj je skoro vsak katoliški kristjan ob zvonjenju trikrat na dan dejansko za trenutek odložil svoje delo in zmolil tri zdravamarije s pristavkom, ki kratko označuje vsebino skrivnosti, ko se je druga božja oseba naselila v Marijinem deviškem telesu in s tem v naročju človeške zgodovine. Krščanska umetnost je rada upodabljala prizor angelovega oznanjenja Mariji.
Po Marijinem materinstvu je posvečeno materinstvo vseh mater sveta, zato na današnji praznik obhajamo krščanski materinski dan. O vzvišenem poklicu matere govori tudi poslanica, ki so jo škofje naslovili na žene ob koncu drugega vatikanskega koncila: »Žene, vaša poklicanost je, da varujete domače ognjišče, da ljubite vire življenja, da imate srce za novi rod! Priče ste skrivnosti začetkov življenja. Roteče vas prosimo, da predvsem skrbite, da se ohrani človeški rod.«
Na ta praznik obhajajo god številne žene in dekleta, ki so jim pri krstu dali ime po Mariji. Oblike tega imena so neštete.
Vir: Ognjišče

Molitev za mir ter posvetitev in izročitev Rusije in Ukrajine Marijinemu Brezmadežnemu Srcu
2022-03-25 16:00 - 18:00
Spoštovani!
Od začetka vojne v Ukrajini nas papež Frančišek neprestano vabi k molitvi in delu za mir. Za praznik Gospodovega oznanjenja, 25. marca 2022, je povabil škofe vsega sveta in njihove duhovnike, da se mu pridružijo pri molitvi za mir ter pri posvetitvi in izročitvi Rusije in Ukrajine Marijinemu Brezmadežnemu Srcu.
Papež bo molitev zmolil v petek popoldne ob 17.00 v Baziliki sv. Petra.
V ljubljanski nadškofiji se mu bomo pridružili na Brezjah, kjer bomo ob 16.00 imeli sveto mašo za mir v Ukrajini, ob 17.00 pa bomo skupaj s papežem Frančiškom Rusijo, Ukrajino in tudi sami sebe posvetili Marijinemu Brezmadežnemu Srcu.
Duhovnike, redovnike, redovnice in vse vernike vabim na Brezje, da bomo v povezanosti s papežem opravili to posvetitev.
msgr. Stanislav Zore OFM
ljubljanski nadškof metropolit

Postne duhovne vaje za srednješolce
2022-04-01 - 2022-04-03
Med 1. in 3. aprilom pripravljamo duhovne vaje za srednješolce, ki bodo potekale v Vrbju pri Žalcu. Bog je del naše preteklosti, sedanjosti in prihodnosti. Na postnih duhovnih vajah se bomo poglabljali v skrivnost neminljive Božje ljubezni in kako se nam Bog vsak dan znova razodeva, da bi spoznavali, kdo je On in kdo smo mi. Vabimo vas, da mlade iz župnije spodbudite k udeležbi in s tem h globlji pripravi na veliko noč. Več informacij je na voljo na spletni strani Katoliške mladine.
Matevž Mehle,
Katoliška mladina

Prvi petki za mlade na čast Srcu Jezusovemu
2022-04-01 06:30 - 17:00
Katoliška mladina vse študente lepo vabi, da se v petek, 1. aprila 2022, ob 6.30 udeležijo jutranje svete maše, ki bo potekala v cerkvi Srca Jezusovega na Taboru v Ljubljani.
Katoliška mladina
1. Kako se je začela pobožnost prvega petka? Nekateri svetniki so sicer o Presvetem Jezusovem Srcu pisali že stoletja prej, leta 1673 pa je imela francoska redovnica sv. Marjeta Marija Alacoque videnje Jezusa, v katerem je Cerkev prosil, naj počasti njegovo Presveto Srce in se mu posveti. Jezus je vernike prav posebej prosil, naj »devet mesecev zapored na prve petke prejemajo sveto obhajilo«. Prošnja je bila povezana s posebno obljubo za vse, ki se bodo posvetili Presvetemu Jezusovem Srcu in spodbujali njegovo češčenje. Po smrti Marjete Marije se je pobožnost prvih petkov hitro razširila po vsej Cerkvi, njena priljubljenost pa se je močno povečala leta 1920, ko je papež Benedikt XV. Marjeto Marijo razglsil za svetnico.
2. Zakaj devet zaporednih mesecev? Številka devet je tradicionalno povezana z devetdnevnicami, korenine pa ima v devetih dneh, ki so jih apostoli pred binkoštmi preživeli v molitvi. Devetdnevnica zagotavlja dovolj časa za pripravo na praznik in notranjo obnovo.
3. Kaj naj bi počeli na prve petke? Udeležili naj bi se svete maše in prejeli sveto obhajilo z namenom, da počastimo Presveto Jezusovo Srce. Če niste v stanju milosti in ne morete prejeti obhajila, boste morali najprej opraviti sveto spoved.
4. Kakšne »obljube« so povezane s to pobožnostjo? Jezus je rekel sv. Marjeti Mariji: »Tistim, ki bodo zaporedoma devet prvih petkov prejeli sveto obhajilo, obljubljam milost končnega spreobrnjenja. Ne bodo umrli v moji nemilosti in brez svojih zakramentov. Moje Božje Srce jim bo v zadnjem trenutku varno pribežališče.« To pomeni, da če vernik devet zaporednih mesecev na prve petke pobožno prejema sveto obhajilo, mu bo Jezus zagotovil posebne milosti v uri njihove smrti in mu omogočil, da se bo pokesal svojih grehov ter prejel poslednje zakramente (če bo to potrebno). To je zadnja izmed dvanajstih obljub, povezanih s pobožnostjo Presvetega Jezusovega Srca: 1. Dal jim bom vse milosti, ki jih potrebujejo v svojem stanu. 2. Naklonil bom mir njihovim družinam. 3. Tolažil jih bom v trpljenju. 4. Varno zavetje jim bom v življenju, posebno ob smrtni uri. Tisti, ki mi bodo vdani in meni posvečeni, se ne bodo pogubili. 5. Dal jim bom obilen blagoslov pri vsem delovanju. 6. Grešniki bodo našli v mojem Srcu vir in neizmerno morje usmiljenja. 7. Mlačni bodo postali goreči. 8. Goreči bodo hitro dospeli do velike popolnosti, če se mi bodo popolnoma posvetili, me častili in ljubili. 9. Bogato bom blagoslovil kraje in skupnosti, kjer bodo imeli na častnem mestu podobo mojega presvetega Srca in ga ljubili in častili ter se mu izročali v posebno varstvo. Na ta način bom ponovno zedinil sprte družine in pomagal družinam v kakršnikoli stiski, če se bodo z zaupanjem obračale name. 10. Tistim, ki delajo za rešitev duš, bom dal, da bodo spreobrnili tudi najbolj trdovratne grešnike, če bodo prisrčno častili moje Srce in to čaščenje širili med ljudmi. 11. Imena tistih, ki bodo širili čaščenje, bodo neizbrisno zapisana v mojem Srcu. 12. Tistim, ki bodo zaporedoma devet prvih petkov prejeli sveto obhajilo, obljubljam milost končnega spreobrnjenja. Ne bodo umrli v moji nemilosti in brez svojih zakramentov. Moje Božje Srce jim bo v zadnjem trenutku varno pribežališče.
5. Ali so prvi petki »vstopnica za nebesa«? Seveda ni tako preprosto: ni dovolj, da gremo devet zaporednih prvih petkov k sveti maši, nato pa vse skupaj »izklopimo«, nikoli več ne zaidemo v cerkev in živimo v grehu! Pomen te pobožnosti je, da vernika približa Jezusovemu srcu. Če posameznik te obveznosti izpolnjuje z iskreno vero, je povsem naravno, da bo bliže Bogu in bolje pripravljen na smrt. Ko pa ta pobožnost postane praznoverna, ko ne čutimo potrebe, da bi živeli krepostno, vse Jezusove obljube ostanejo brez sadov. Jezus si želi, da počijemo v Njegovem Srcu, kot sv. Janez, in pobožnost prvih petkov je priložnost, da se z Njim srečamo večkrat, ne le ob nedeljah, ter da poglobimo svojo ljubezen do Njega. Spoznanje in zaupanje, da lahko počijemo v Njegovem Srcu in vanj položimo vse svoje skrbi, pa je bistvo prvih petkov.
Vir: Družina

Občni zbor Škofijske karitas Ljubljana 2022
2022-04-02 09:00 - 12:30
Občni zbor Škofijske karitas Ljubljana bo v soboto, 2. aprila 2022 v stolni cerkvi sv. Nikolaja in v veliki avli Teološke fakultete, Poljanska cesta 4, Ljubljani.
Program občnega zbora:

I. del Sveta maša
9.00 Somaševanje v stolnici, glavni mašnik ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore
II. del Sprejem
10.00 Sprejem gostov in pogostitev pred dvorano na Teološki fakulteti
III. del Občni zbor
10.30 Pozdravi
10.40 Kulturni nastop – Klapa Lumin
11.00 Predavanje z naslovom:
Empatija, ključ do sočloveka in narave,
dr. Iva Nežič Glavica; Teološka fakulteta
11.45 Poročilo o delovanju Župnijskih in Škofijske karitas
12.30 Zaključek

Škofijska karitas Ljubljana
Jože Kern,
generalni tajnik

17. radijski misijon na Radiu Ognjišče - Hodimo skupaj
2022-04-03 - 2022-04-09
Radijski misijon bo od 3. do 9. aprila 2022. S svojimi razmišljanji v osrednjih dnevnih govorih (ob 17.00) bodo sodelovali: nadškof Alojzij Cvikl, s. Rebeka Kenda, škof Andrej Saje, br. Miran Špelič, Tomaž Kete, Slavko Rebec in škof Maksimilijan Matjaž. V kratkih govorih, svetovalnici in pogovorih bodo sodelovali še drugi duhovniki, redovniki, redovnice in laiki.
Vsak dan bosta misijonska govora ob 10.15 in 17.00. Ponovitev bo vsak večer med 22. in 24. uro. Posnetki bodo na voljo tudi v radijskem arhivu na spletni strani Radia Ognjišče. V času misijona bo od ponedeljka do sobote sveta maša ob 19.00. Vsak večer ob 20.00 bo pogovorni večer, v katerem bodo lahko sodelovali poslušalci. V času radijskega misijona je petek, 8. aprila, načrtovan kot SPOVEDNI DAN. Zato se na vse duhovnike obračamo s prošnjo po sodelovanju in organizaciji spovedovanja po dekanijah oz. župnijah. Prosimo, če je le mogoče, da se v vsaki dekaniji dogovorite za eno cerkev, kjer bo priložnost za spoved od jutra do večera (brez opoldanskega odmora). Prosimo, da na naslov glavni.urednik@ognjisce.si ali po telefonu, 01/512 11 26, sporočite do 1. aprila, kje bo priložnost za prejem svete spovedi od jutra do večera, da bomo lahko pravočasno objavili seznam na svoji spletni strani in v samem programu.
Msgr. Franci Trstenjak,
direktor Radia Ognjišče

Okrogla miza slovenskih pritrkovalcev
2022-04-03 15:00 - 17:00
V nedeljo, 3. aprila 2022, bo v prostorih Zavoda svetega Stanislava potekala okrogla miza slovenskih pritrkovalcev. Ob 15. uri bomo začeli srečanje z molitvijo litanij ter nadaljevali s predavanjem. Nato sledi predstavitev nove organizacije pritrkovalcev ter razpored škofijskih srečanj pritrkovalcev v letošnjem letu.
Srečanje bomo zaključili z druženjem.
Vabljeni, da obvestite pritrkovalce v domači župniji.
Slovenski pritrkovalci

Predstavitev biografske monografije Janeza Juhanta "Lambert Ehrlich – prerok slovenskega naroda"
2022-04-06 18:00
V sredo, 6. aprila 2022, ob 18. uri bo v Cankarjevem domu, Kosovelova dvorana, v Ljubljani predstavitev biografske monografije Janeza Juhanta Lambert Ehrlich – prerok slovenskega naroda.
Knjigo bodo predstavili prof. dr. Janez Juhant, doc. dr. Tamara Griesser Pečar, prof. dr. Stane Granda. V glasbenem okviru bodo nastopili Bernarda Fink Inzko, Marko Fink ter
Tomaž Plahutnik na citrah.
Prijave: zalozba@mohorjeva.at; tel.: 0043/463/56515-26

Katoliški duhovnik in profesor Lambert Ehrlich (rojen 18. 9. 1878 v Žabnicah v Kanalski dolini [Italija], umorjen 26. 5. 1942 v Ljubljani) po svojem pomenu, vlogi in dejavnosti prekaša večino slovenskih rojakov, čeprav je njegov lik, žal, še danes skoraj neznan. Govorimo o eni najbolj prepričljivih strateških državniških osebnosti med Slovenci.
Po osnovni šoli v Žabnicah je obiskoval gimnazijo v Celovcu in tam maturiral, zaključil študij teologije z doktoratom v Innsbrucku in se izpopolnjeval še v Rimu, Pa- rizu in Oxfordu. Leta 1902 je postal duhovnik krške škofije na avstrijskem Koroškem, deloval kot kaplan in tajnik škofa Kahna in od leta 1910 predaval filozofijo in osnovno teologijo v tamkajšnjem semenišču. Kot duša katoliškega duhovnega gibanja je usmer- jal večino dušnopastirskih, kulturnih in socialno-političnih pobud med Slovenci in celo nemško govorečimi Avstrijci na Koroškem.
Bil je član Milesove komisije za razmejitev Koroške, na pariški mirovni konferenci pa je bil izvedenec za Koroško in deloval kot usmerjevalec jugoslovanske delegacije v prizadevanjih za uveljavljanje pravic Slovencev in Hrvatov.
1. maja 1922 je postal redni profesor za primerjalno veroslovje na Teološki fakulteti Univerze v Ljubljani in bil trikrat njen dekan. Po strokovnih ocenah specialistov je bil vrhunski znanstvenik, predavatelj, strokovnjak za verstva, etnologijo, misiologijo. 23. 3. 1931 ga je škof Rožman uradno imenoval za študentskega duhovnika. Zavzeto, nese- bično in predvsem premišljeno je spodbujal študente (tedaj akademsko mladino) k dejavnemu krščanskemu družbenemu življenju.
Moč sta mu dajali živa vera, preverjena v molitvi in dosledni askezi, in globoka lju- bezen do vsakega človeka. Klical je k redu, družbeni pravičnosti in spoštovanju dosto- janstva vsakega človeka.
Svoje odločno nasprotovanje italijanskemu in komunističnemu zatiranju v svoji Spomenici Italijanom je plačal z življenjem, ko so ga s študentom Viktorjem Rojicem pred njegovim Cirilovim domom po ukazu Edvarda Kardelja in Borisa Kidriča ustrelili atentatorji, organizirani kot tajna varnostno-obveščevalna služba komunistov (VOS).
VABILO
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša za žrtve epidemije COVID-19 in za mir v Ukrajini
2022-04-06 18:30
V postnem času, od 2. marca do 14. aprila 2022, bodo predstavniki evropskih škofovskih konferenc vsak dan darovali svete maše za žrtve epidemije COVID-19 v Evropi ter za mir v Ukrajini. V Sloveniji bo sveto mašo daroval ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore v sredo, 6. aprila 2022, ob 18.30 v ljubljanski stolnici.
Pobudo organizira Svet evropskih škofovskih konferenc (CCEE) iz Švice, ki je predlagal, da bi se v 40-dnevnem obdobju posta 39 članic CCEE skupaj s Tajništvom Sveta združilo v bratski molitvi in evharističnem spominu na žrtve epidemije ter za mir v Ukrajini.
Po podatkih Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni / European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC) je za boleznijo COVID-19 v Evropi do 9. februarja 2022 umrlo 969.768 oseb.

Cerkev moli za mir v Ukrajini in žrtve covida
Vsak narod naj v postnem času obhaja sveto mašo – Uradna izjava CCEE
Cerkev v Evropi se zbira ob evharistični mizi. Predsedniki škofovskih konferenc naše celine bodo na pepelnično sredo in celoten postni čas obhajali svete maše za mir in molili za žrtve vojne in covida.
Evropski škofje se pridružujejo pozivu papeža Frančiška, ki je dejal: »Vse vabim, naj pepelnično sredo, 2. marca, namenijo dnevu posta za mir. Vernike na poseben način spodbujam, naj se na ta dan intenzivno posvetijo molitvi in postu.«
Njegova ekscelenca msgr. Gintaras Grušas, nadškof v Vilni in predsednik CCEE je izjavil, da želijo svoj glas združiti s papeževim pozivom k prekinitvi vojskovanja, takojšnjemu koncu vojne v Ukrajini in prizadevanjem za mir: »Razlogi za mir so močnejši od vsakršnega preračunavanja posebnih interesov in kakršnega koli zatekanja k uporabi orožja.«
Postni čas je tudi priložnost za ponovna zagotovila, da je Cerkev blizu tistim, ki so in še trpijo zaradi koronavirusa, da pozovemo k prenehanju pandemije in se med sveto mašo spomnimo mnogih žrtev covida.
Pobuda vključuje vse evropske škofovske konference v skladu s priloženim koledarjem, po katerem bo tako kot lani vsaka posamezna škofovska konferenca sodelovala pri pripravi vsaj ene maše. To bo znamenje občestva in upanja za celotno celino; čas za post in molitev, »da bi občutili, da smo bratje in sestre in prosili Boga, naj konča vojno«.
Vir: Katoliška Cerkev

Skavtska okrogla miza o demokraciji, volitvah in aktivnem državljanstvu
2022-04-07 19:00
Letošnje leto v veliki meri zaznamujejo volitve (parlamentarne, predsedniške in lokalne), ki vsem polnoletnim državljanom omogočajo soodoločnje in sooblikovanje naše države.
O pomenu aktivnega državljanstva in udeležbe na volitvah bi radi spregovorili tudi v Združenju slovenskih katoliških skavtinj in skavtov. V ta namen bodo 7. aprila ob 19. uri organizirali okroglo mizo, kjer se bodo z gosti pogovarjali o demokraciji, volitvah in aktivnem državljanstvu.
Na okrogli mizi, ki jo bo povezoval bivši skavtski voditelj Matej Cepin, bodo med drugim gostili dr. Ivana Štuheca, doktorja moralne filozofije ter dr. Suzano Žilič Fišer, predstojnico Inštituta za medijske komunikacije na Univerzi v Mariboru (FERI).
Več na: https://skavti.si/sl
Vir: Katoliška Cerkev

BREZČASEN: postne duhovne vaje za srednješolce
2022-04-08 - 2022-04-10
Na postnih duhovnih vajah se bomo poglabljali v skrivnost neminljive Božje ljubezni in kako se nam Bog vsak dan znova razodeva, da bi spoznavali, kdo je On in kdo smo mi..
ZA KOGA: srednješolce
DATUM: 8.-10. april 2022
KRAJ: Mohor nad Moravčami

Več informacij in prijava

Vir: Katoliška mladina

Postno romanje po Rožnovenski poti
2022-04-09 08:30 - 13:30
Skupina prijatelji Rožnovenske poti tudi letos organizira štiri redna skupinska romanja po Rožnovenski poti. Prvo romanje, postno, bo v soboto, 9. aprila.
Rožnovenska romarska pot je največji rožni venec v naravi. Od bazilike Marije Pomagaj na Brezjah romarje v čudoviti naravi vodi skozi kraje v občinah Radovljica in Tržič ter jih pripelje nazaj do Marijinega narodnega svetišča.
Pot za Kristusom nas tudi na romanjih po Rožnovenski poti utrjuje, da bomo kos izzivom letošnjega leta.
Letošnje prvo skupinsko romanje po Rožnovenski poti bo v soboto, 9. aprila 2022.
Pričetek ob 8.30, z udeležbo svete maše v baziliki Marije Pomagaj. Na pot bomo romali v vsakem vremenu. Poskrbite za primerno obutev.
Vljudno vabljeni.
Več informacij na spletni strani Rožnovenska pot:
www.roznovenskapot.si
Vir: Marija.si

Cvetna nedelja
2022-04-10
V Katoliški cerkvi bomo 10. aprila 2021 obhajali 6. nedeljo v postnem času ali cvetno nedeljo. S cvetno nedeljo se začne neposredna priprava na veliko noč, ki je največji krščanski praznik.
Cvetna (oljčna) nedelja ali nedelja Gospodovega trpljenja je prvi dan velikega tedna, ko bogoslužno dogajanje predstavlja Jezusov slovesni vhod v Jeruzalem. Obredi cvetne nedelje, zlasti procesija z zelenjem in branje evangeljskega poročila o Jezusovem trpljenju (pasijon), izvirajo iz bogoslužnih navad jeruzalemske Cerkve, ki so poznane in opisane že v 4. stoletju. Tradicija blagoslavljanja zelenja se je začela pojavljati v 7. stoletju. Po vzorcu jeruzalemskega bogoslužja so urejeni tudi sedanji obredi, ki so bili prenovljeni med t. i. liturgičnim gibanjem v letih 1951–1955, dokončno obliko pa so dobili po drugem vatikanskem cerkvenem zboru (1962–1965).
Cvetna nedelja je vsebinsko povezana z velikim petkom, ko se spominjamo Gospodovega trpljenja in smrti na križu, na oba dneva pa pri bogoslužju prebiramo odlomke o Jezusovem trpljenju in smrti.
Posebnost maše na cvetno nedeljo je začetek obreda z blagoslovom zelenja pred cerkvijo, ki ga v procesiji med petjem slavilnih pesmi odnesejo v cerkev. Zelenje (oljčne vejice in različne vrste butar) verniki zbirajo in povezujejo po posebnih krajevnih navadah ter blagoslovljenega odnesejo domov. V ospredju bogoslužja cvetne nedelje ni blagoslov zelenja, temveč procesija v čast Kristusu Kralju.
Med mašo poteka slovesno branje ali petje pasijona iz enega od prvih treh evangelijev, ki poročajo o zaroti proti Jezusu, zadnji večerji z učenci, Jezusovem trpljenju v vrtu Getsemani, sodnem procesu, obsodbi na smrt, smrti na križu ter o pokopu v grob.[1] Duhovnik in drugi bogoslužni sodelavci oblečejo rdeča bogoslužna oblačila, ki simbolizirajo trpljenje in pasijon.

Simbolika cvetne nedelje
Bogoslužje, ki poteka od cvetne do velikonočne nedelje, zaznamuje bogata simbolika, ki pomaga h globljemu razumevanju jedra krščanskega verovanja.
Na cvetno nedeljo izstopajo trije simboli: pot, zelenje in vzklik hozana. Nomadsko ljudstvo Izrael je svojo zgodovino razumelo kot popotovanje, ki se je začelo s praočetom Abrahamom, ki se je po Božjem klicu odpravil na pot v obljubljeno deželo. Simbol poti nastopa tudi v Jezusovem življenju (prim. Mt 7,13 in sl.; 19,29; 22,16) in doseže vrhunec v izreku: »Jaz sem pot, resnica in življenje« (prim. Jn 14,6a). Jezusovo javno delovanje je v Novi zavezi opisano kot stalno popotovanje v Galileji in Judeji, dokler osamljen ne umre na križu. Kot Vstali spremlja dva učenca na poti v Emavs (prim. Lk 24,13–35). To je simbol, da spremlja tudi Cerkev na njeni poti skozi zgodovino, jo podpira z močjo Svetega Duha. Verniki v spomin na Jezusov slovesni prihod v Jeruzalem[2] oblikujejo procesijo, ki se začenja na prostem in se konča v bogoslužnem prostoru.
Jezusa so ob vhodu v Jeruzalem pozdravljali z zelenjem, ki je v naših krajih povezano s tradicijo izdelovanja butar oziroma s pripravo oljčnih vejic. Oljka je odporno sredozemsko zimzeleno drevo, ki je simbol miru in sprave (prim. 1 Mz 8,11), zelenje pa predstavlja rodovitnost in življenje. Palmove veje, ki jih v zapisu izrecno omenja le evangelist Janez, so simbol zmagoslavja in kraljevanja, zato so Jezusa pozdravljali kot kralja, ki prihaja v Jeruzalem.[3]
Ob vhodu v Jeruzalem so ljudje Jezusa, ki je jezdil na oslu, pozdravljali z vzkliki hozana,[4] s čimer so izražali vero v Kristusa kot v kralja in Odrešenika. Beseda hozana je sicer v vsakodnevni bogoslužni rabi pri maši, saj kristjani s to molitvijo pred povzdigovanjem izpovedujejo vero v Odrešenika v posvečenem kruhu in vinu.
Evangeljsko poročilo o pasijonu in obredi cvetne nedelje uvedejo vernike v dogodke velikega tridnevja ter ponudijo panoramski pregled nad celotnim dogajanjem. Bogoslužje cvetne nedelje strne v sebi najpomembnejše dogodke Kristusove zadnje večerje, trpljenja in smrti, ki jih Cerkev na veliki četrtek, veliki petek in veliko soboto obhaja posamično in bolj poglobljeno.

[1] O Jezusovem trpljenju in smrti pišejo prvi trije evangelisti (sinoptiki): Mt 26,14–27,66; Mr 14,10–15,47; Lk 22,1–23,56. Odlomek o Jezusovem trpljenju iz četrtega, Janezovega evangelija pri bogoslužju beremo pri obredih velikega petka (prim. Jn 18,1–19,42).
[2] Prim. Mt 21,1–11; Mr 11,1–11; Lk 19,28–38 in Jn 12,12–19.
[3] Prim. Jn 12,13: Vzeli so palmove veje, mu šli naproti in vzklikali: »Hozána! Blagoslovljen, ki prihaja v Gospodovem imenu! In Izraelov kralj!« Za razliko od evangelista Janeza, ki izrecno omenja palmove veje, evangelista Matej in Marko omenjata lomljenje vej z dreves.
[4] Vzklik v prevodu pomeni reši nas.
Vir: Katoliška Cerkev

Maša ob 2. obletnici smrti nadškofa Alojza Urana
2022-04-11 18:30
Na veliko soboto pred dvemi leti se je od nas poslovil upokojeni ljubljanski nadškof Alojz Uran. Na obletnico njegove smrti bo v stolnici, kjer je tudi pokopan, sv. maša, 11. aprila, ob 18.30 uri.

Veliki četrtek
2022-04-14
Veliki četrtek je dan evharistije in postavitve duhovniške službe. Na ta dan praznujemo obhajanje Jezusove zadnje večerje z apostoli,[3] ki je ustanovitev zakramenta evharistije in tudi zapovedi ljubezni ter služenja drug drugemu.

Jezusova zadnja večerje z učenci
Na veliki četrtek zvečer praznujemo postavitev dveh zakramentov: evharistije in mašniškega posvečenja. Jezus je pri zadnji večerji, ko je s svojimi učenci obhajal velikonočno (pashalno) večerjo, blagoslovil kruh in vino ter ju dal jesti in piti učencem. Katoličani in drugi kristjani, verujemo, da je Jezus kruh spremenil v svoje telo in vino v svojo kri. Omejeni prvini pomenita Jezusovo realno navzočnost med nami in ju častimo z vsem spoštovanjem.[4] Veliki četrtek zato velja za ustanovitveni dan evharistije, ko je Jezus daroval prvo evharistično daritev ali mašo.[5] Evharistija je zakrament Božje ljubezni do ljudi in zakrament edinosti Cerkve, z njo pa se uresničuje tudi edinost Božjega ljudstva. Pri evharistiji se spominjamo smrti in vstajenja Kristusa. Kristus je na veliki četrtek postavil zapoved medsebojne ljubezni, kar je simbolično udejanjil z umivanjem nog učencem (prim. Jn 13,1–20).

Na veliki četrtek se v Cerkvi zahvaljujemo za zakrament mašniškega posvečenja.

Kruh in vino
Pri vsaki maši obhajamo Jezusovo zadnjo večerjo z učenci, pri kateri je Jezus kruh posvetil v svoje telo in vino v svojo kri ter učencem naročil, naj tudi sami obnavljajo dejanje posvetitve v njegov spomin. Dejanje posvetitve ali lomljenja kruha je postalo razpoznavno znamenje po Jezusovem vstajenju, po čemer sta ga učenca na poti v Emavs tudi prepoznala (prim. Lk 24,13–35).
Simbola kruha in vina sta nerazdružljiva. Hrana in pijača sta človeški potrebi, zato kruh predstavlja osnovno hrano, ki je nujna za preživetje. Jezus je kruh in vino zaradi njune sporočilnosti pri zadnji večerji izbral za znamenji njegovega telesa in krvi.
Kruh in vino poleg posebnega pomena v okviru posvetitve pri maši simbolizirata tudi cerkveno skupnost in njeno edinost. Kruh je pripravljen iz moke, ki se pridobiva iz številnih zmletih žitnih zrn, vino pa iz mnogih grozdnih jagod. Prve krščanske skupnosti so v teh prvinah videle znamenje edinosti Cerkve, saj je tudi Cerkev sestavljena iz številnih posameznikov, ki sobivajo v istem duhu.
Kakšen kruh so uporabljali prvi kristjani pri evharistiji? Najprej običajen kruh, ki so ga spekli doma v obliki nizke plošče, ki je imela na sredini vrezan križ. Po 9. stoletju je bil predpisan opresen oz. nekvašen kruh. Tak kruh so Judje uporabljali pri obredni velikonočni večerji, uporabljal pa ga je tudi Jezus pri zadnji večerji. Nekvašen kruh je bil prav tako okrogle oblike in so ga imenovali hostija, kar v latinščini pomeni žrtev. Hostije pri maši uporabljamo še danes.
Poimenovanje evharistije – maše
Za poimenovanje in označevanje zakramenta evharistije, ki ga je Jezus postavil pri zadnji večerji, so prvi kristjani uporabljali izraz lomljenje kruha, prav po značilnem dejanju, ko so pri evharistiji lomili kruh. Pozneje se je uveljavil izraz evharistija, ki v grškem jeziku pomeni (za)hvala, glagol eucharistein pa pomeni zahvaljevati se. Nekateri tudi danes upravičeno govorijo o zahvalni daritvi. Šele v poznejši dobi se je uveljavil izraz maša. Izhaja iz latinske besede mittere (poslati, odposlati), saj so verniki pri maši poslani, da jo uresničujejo v svojem življenju. V starokrščanskih časih so v Rimu po evharistični molitvi razlomili posvečeni kruh in ga po diakonih poslali drugim cerkvam v mestu. Tam so jih dali v kelih, da bi tako pokazali, kako so ena sama Cerkev, ker obhajajo eno evharistijo. Posvečeni kruh so poslali tudi bolnikom, ki se niso mogli udeležiti evharistije, in mučencem, ki so bili zaprti v ječah.
Evharistija je ponavzočitev daritvene Jezusove smrti na križu, saj se v zakramentalnih znamenjih kruha in vina ta daritev ponovi. To je tudi daritev Cerkve, ki ji je Kristus pri zadnji večerji zaupal »spomin svoje smrti in svojega vstajenja: zakrament dobrotljivosti, znamenje edinosti, vez ljubezni, velikonočno gostijo, v kateri se prejema Kristus, duša napolnjuje z milostjo in nam daje poroštvo prihodnje slave« (Konstitucija o svetem bogoslužju 47).

[3] Zapisi o pashalni večerji z učenci in postavitvi Gospodove večerje: Mt 26,17–30; Mr 14,12–26; Lk 22,7–23 in Jn13,21–30.
[4] Evharistija je primarni zakrament predvsem zato, ker je pri drugih zakramentih prisotno deleženje pri neki Kristusovi kreposti, pri evharistiji pa je vsebovan Kristus sam na substancialen način, učlovečena Beseda, glavni avtor zakramentov.
[5] Zadnja večerja – postavitev evharistije – je opisana v treh sinoptičnih evangelijih (Matej, Marko in Luka). Tu navajamo zapis po Markovem evangeliju: »Medtem ko so jedli, je vzel kruh, blagoslovil, ga razlomil, jim ga dal in rekel: »Vzemite, to je moje telo.« Nato je vzel kelih, se zahvalil, jim ga dal in vsi so pili iz njega. In rekel jim je: »To je moja kri zaveze, ki se preliva za mnoge« (Mr 14,22–24). Drugi evangelisti imajo opis postavitve evharistije na teh mestih: Mt 26,26–30; Lk22,15–20. Postavitev evharistije opiše tudi sveti Pavel v pismu Korinčanom: 1 Kor 11,23–25.
[6] Monštranca je umetniško izdelana posoda s podstavkom in stekleno odprtino, v katero je postavljena hostija z namenom javnega češčenja.
Vir: Katoliška Cerkev

Veliki petek
2022-04-15
Veliki petek je dan Jezusovega trpljenja in smrti na križu. Simbolika velikega petka predstavlja namero in razpoloženje, da se v odpovedi odpremo in postanemo bolj razpoložljivi za Božjo milost in spreobrnjenje srca.
Veliki petek je edini dan v cerkvenem letu, ko ni svete maše. Ob 15. uri, ko obhajamo spomin na Jezusovo smrt na križu, molimo križev pot.[7] Opravilo velikega petka ima tri dele. V prvem je opravilo Božje besede, med katerim beremo pasijon ali poročilo o Jezusovem trpljenju iz Janezovega evangelija (prim. Jn 18,1–19,42) ter med drugim prosimo za sodobno družbo in njene voditelje, za drugače verujoče in neverujoče, za cerkvene potrebe kot tudi za odnose z judovsko skupnostjo. V drugem delu častimo križ v znamenje hvaležnosti in spoštovanja, v tretjem pa je obhajilni obred.
Čeprav ima veliki petek noto žalovanja, ne smemo spregledati, da imata svoj smisel tudi veselje in upanje. Tudi na ta dan, tako kot na cvetno nedeljo, naj bi prevladovala misel na Kristusovo zmago. Na to nakazuje tudi rdeča mučeniška barva, ki jo uporabljamo pri bogoslužju in spominja na zmago, zaradi katere ima mučeništvo svoj pomen. V Katoliški cerkvi na veliki petek velja strogi post.
Kaj je strogi post in za koga ne velja?
Strogi post (odpoved mesu ob petkih v postnem času in da se le enkrat v dnevu do sitega najemo na pepelnično sredo in veliki petek) ne velja za vse, ki so mlajši od 18 let ali starejši od 60 let, ter za nosečnice in bolnike.

[7] Ljudsko pobožnost križevega pota, ki je razdeljena na štirinajst postaj, molimo in premišljujemo posebej v postnem času. Po večini katoliških cerkva ali kapel so upodobitve postaj križevega pota sestavni del bogoslužnega prostora. Postaje križevega pota so prešle v notranji bogoslužni prostor iz prvotnih postavitev v naravnem okolju, kjer so stale kot kapelice križevega pota. Molimo ga ob petkih na dan Jezusove smrti na križu, pri nas pa je navada, da ga verniki v velikem številu molijo tudi ob nedeljah.
Vir: Katoliška Cerkev

Velika noč Gospodovega vstajenja
2022-04-17
Velika noč je najpomembnejši krščanski praznik, ker ta dan praznujemo največji čudež in temelj naše vere, ki je vstajenje Jezusa Kristusa od mrtvih. Letos bomo veliko noč obhajali 17. aprila.
Skrivnost Kristusovega vstajenja je stvaren dogodek, ki je imel zgodovinsko ugotovljene pojavnosti, kakor priča Nova zaveza. (KKC 639) Marija Magdalena in svete žene, ki so prišle dokončno mazilit Jezusovo telo (Prim. Mr 16,1; Lk 24,1), ki je bilo pokopano v naglici zaradi nastopa sobote na veliki petek zvečer, so se prve srečale z Vstalim. Tako so bile žene prve znanilke Kristusovega vstajenja za same apostole. (KKC 641)
Na začetku je bilo velikonočno izkustvo izkustvo srečanja: razkropljenim in prestrašenim učencem velikega petka se prikaže Jezus kot živ (prim. Apd 1,3). Grob, kraj smrti, z vstajenjem postane kraj upanja; ni več prostor, okrog katerega bi se zbirali, ampak kraj, na katerem se vse šele začenja.[2] Jezus Kristus nas je s svojim trpljenjem in smrtjo odrešil, kar pomeni, da greh in smrt nimata zadnje in dokončne besede v našem življenju, ampak nam je Jezus odprl pot v večno življenje. Odrešenje odpira možnost za uresničitev posameznikove osebne svobode, s pomočjo katere lahko človek v polnosti živi prejete talente ter dokazuje, da je življenje z Bogom močnejše od smrti.
Jezus je v svojem zemeljskem življenju večkrat napovedal svojo smrt in vstajenje od mrtvih,[3] ki bo pomenila osvoboditev od brezupnega položaja človeka v končnem zemeljskem življenju. Jezusova obuditev od mrtvih opredeli zgodovino sveta kot poslednjo zgodovino, ki skriva v sebi pričakovanje novega stvarstva. Kristus vstane in zavzame dejaven odnos do svoje zgodovine in zgodovine tistih, za katere se je daroval v smrt. Velikonočni dogodek je zmagoslavje svobode, milosti in ljubezni.[4]
Kristjani verujemo v Jezusovo vstajenje zaradi pričevanj oseb, ki se jim je Jezus prikazal po vstajenju in jim z očitnimi znamenji dokazal svojo istovetnost.[5] Dva učenca na poti v Emavs sta ga prepoznala po lomljenju kruha (prim. Lk 24,13–35).
Skrivnost vstajenja lahko razumemo samo v moči vere, ki je presežni Božji dar. Čeprav k razumevanju verske resnice pripomorejo številni materialni dokazi, je vera v Kristusovo vstajenje sad vzgoje in osebne duhovne poti. Po starodavni slovenski navadi po župnijah potekajo vstajenjske procesije z Najsvetejšim v različnih oblikah v jutranjih urah.
Aleluja
Velika noč je praznik veselja in upanja. Veselje kristjani izražamo z vzklikom aleluja, ki izhaja iz hebrejskih besed hallelu in Yah, kar pomeni: slavite Jahveja, to je Boga. Alelujo pojemo pred evangelijem, ki je veselo oznanilo. Aleluja je star bogoslužni vzklik v čast in hvalo Jahveju, ki se pogosto nahaja na začetku in na koncu psalmov.
Veselje ob veliki noči je težko izraziti z eno samo besedo, zato se beseda aleluja večkrat ponavlja kot refren. Pred največjim Jezusovim čudežem, vstajenjem od mrtvih, človeške besede ne zadoščajo. Petje aleluje je podobno vriskanju planinca v gorah, ki se na tak način veseli čudovitega sončnega vzhoda. Občutij srca ne izpove z besedami, ampak jih izrazi z vriskanjem. Podobno se zgodi kristjanu: ob pogledu na Sonce – Jezusa Kristusa, ki je vzšlo nad temo velikega petka, ne najde pravih besed. Ostane mu samo jecljajoča, začudena, vesela aleluja.
Staro ime za veliko noč je pasha, ki pomeni prehod v Božje mesto, na čigar ulicah se poje aleluja (prim. Tob 13,18). Pride ura, ko bo tudi v temine našega življenja posijalo neminljivo sonce in bomo peli večno alelujo.

Velikonočni ponedeljek
Na velikonočni ponedeljek želimo kristjani utrditi našo vero v vstalega Jezusa tako, da veselo novico o vstajenju delimo s prijatelji in se skupaj z njimi veselimo. Kakor sta učenca na poti v mesto Emavs razpravljala o Kristusovem vstajenju in ga prepoznala po lomljenju kruha, tako smo kristjani povabljeni, da živimo veliko noč v vsakdanjem življenju s spominjanjem na zmago življenja. Tradicionalno so obiski in voščila na ta dan dobra priložnost za oseben stik in sporočilo upanja.
Vir: Katoliška Cerkev
