Srečanje kolednikov - ODPOVEDANO
2022-01-08 09:30 - 14:00 (Europe/Ljubljana)
Dogodek je bil odpovedan!

Nedelja Jezusovega krsta
2022-01-09
Katoliška cerkev v nedeljo, 9. januarja 2022, praznuje Jezusov krst.
Praznik Jezusovega krsta je povezan s praznikom Gospodovega razglašenja, ki je 6. januarja, saj je Bog med krstom v Jordanu izpričal, da je Jezus njegov ljubljeni sin.
Evangelist Matej Jezusov krst[1] v reki Jordan opisuje kot eno od Božjih razodetij: »Ta je moj ljubljeni Sin, nad katerim imam veselje« (prim. Mt 3,17). Krst v Jezusovem življenju predstavlja prelomnico, ki ločuje njegovo zasebno in skrito življenje od javnega delovanja. Pred krstom je Jezus živel neopazno, o čemer pričajo tudi skopi svetopisemski zapisi. Po krstu pa je začel javno delovati: poklical je prve apostole, oznanjal svoj nauk, delal čudeže in ozdravljal bolne, o čemer poročajo evangeljska besedila.
O Jezusovem krstu poročajo trije sinoptiki kot začetnem dogodku Jezusovega javnega delovanja (prim. Mt 3,13-17; Mr l, 16-1 l; Lk 3, 21-22). Jezus je sam o sebi vedel, da je tisti Božji služabnik, o katerem je bilo napovedano, da bo naložil nase grehe mnogih (prim. Iz 53). Ko je prišel od Očeta določen čas se je, čeprav je bil brez greha, uvrstil med grešnike, ki so od Janeza Krstnika prejemali krst pokore. Kakor vedno in v vseh stvareh je hotel tudi s prejemom Janezovega krsta izpolniti Očetovo voljo. Kot Jagnje, ki odjemlje grehe sveta (prim. Jn l, 29), je hotel nepokorščino in napuh prvega Adamovega greha in greha vseh Adamovih potomcev popraviti s ponižnostjo in pokorščino. Jezusov krst v Jordanu je že naznanjal in pripravljal njegov dokončni odrešitveni krst – smrt na križu (prim. Lk 12, 50 ). S krstom je Jezus tako rekoč uradno potrjen v svoji odrešenjski službi. Oče in Sveti Duh sta poroka da je res božji Sin in ga predstavita svetu, da bi svet sprejel njegovo oznanilo.[2]
Zakrament svetega krsta
V Katoliški cerkvi poznamo sedem zakramentov,[3] med katerimi je prvi krst. Zakrament krsta je predpogoj za prejem drugih zakramentov. Krščenci ga običajno prejmejo v prvem letu življenja, s čimer postanejo člani Cerkve. Voda, s katero krščevalec pri krstnem obredu oblije novokrščenca, je simbol očiščenja in ponazarja novo življenje. Ta zakrament izbriše človekov izvirni greh in mu povrne dostojanstvo Božjega otroka. Znamenje tega dostojanstva je maziljenje s svetim oljem – krizmo, ki je sestavni del krstnega obreda.
Odrasli, ki želijo postati kristjani in prejeti zakrament krsta, se imenujejo katehumeni. V krščansko življenje se uvajajo postopoma, obdobje uvajanja pa se imenuje katehumenat.

[1] Jezusov krst (prim. Mt 3,13–17): Tedaj je prišel Jezus iz Galileje k Jordanu do Janeza, da bi se mu dal krstiti. Janez ga je hotel odvrniti od tega in je rekel: »Jaz bi se ti moral dati krstiti, pa ti hodiš k meni.« Jezus je odgovoril in mu dejal: »Pústi zdaj, kajti spodobi se nama, da tako izpolniva vso pravičnost.« Tedaj mu je pustil. Po krstu je Jezus takoj stopil iz vode, in glej, odprla so se mu nebesa. Videl je Božjega Duha, ki se je spuščal kakor golob in prihajal nadenj. In glej, glas iz nebes je rekel: »Ta je moj ljubljeni Sin, nad katerim imam veselje.« – O Jezusovem krstu poročata tudi evangelista Marko in Luka. Prim. Mr 1,9–11 in Lk 3,21–22.

[2] Prim. France Oražem, Leto Kristusove skrivnosti, 83.

[3] Krst, birma in evharistija (zakramenti uvajanja v krščanstvo); spoved in bolniško maziljenje (zakramenta ozdravljanja) ter mašniško posvečenje in zakon (zakramenta služenju občestva in poslanstva). Prim. Kompendij Katekizma Katoliške Cerkve, str. 93–118. Besedilo je dostopno tudi na spletni povezavi: http://www.druzina.si/ICD/spletnastran.nsf/knjigarna/0C789346B7B962AFC125720A0044384F/$FILE/KOMPENDIJ_M.PDF
Vir: Katoliška Cerkev

Podelitev služb
2022-01-09 09:00 - 17:00
Ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore bo v nedeljo, 9. 1. podelil službe lektorja in mašnega pomočnika bogoslovcem ljubljanske nadškofije. Sveta maša bo ob 9. uri v stolni cerkvi sv. Nikolaja.

Večer Plus+ januar
2022-01-11 19:00 - 21:00
Prvi Večer Plus+ v novem letu bo ponovno na toplem – v Antonovem domu na Viču
Tema tokratnega večera bo svetopisemski lik egiptovskega Jožefa, v nadaljevanju leta pa bomo vsak mesec prisluhnili zgodbam mladih, ki jih najdemo v Stari zavezi Svetega pisma.
Se vidimo 11. 1. 2022 ob 19.00!
—————————————-
Za udeležbo je potrebno izpolnjevati pogoj PCT.

Vir: FB profil Katoliške mladine

Obletnica priznanja samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije s strani Svetega Sedeža
2022-01-13
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav).

Msgr. Anton Jamnik o poteku dogodkov s priznanjem samostojne države Slovenije
1. Papež Janez Pavel II. se je sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav). Natančna analiza zgodovinarjev bo lahko podrobneje argumentirala, kako je bilo to priznanje odločilnega in ključnega pomena za druga priznanja, ki so temu sledila. Ker sem bil v letih 1990-1994 tajnik pri nadškofu Šuštarju se natančno spomnim, kako se je nadškof Šuštar razveselil tega priznanja za katero se je v tesnih prijateljskih odnosih s tedanjim papežem Janezom Pavlom II. prizadeval. Prav tega dne (13. januarja 1992) je bila neka slovesnost v Cankarjevem domu in k nadškofu je pristopil tedanji zunanji minister dr. Rupel in nadškofu čestital ter se mu zahvalil, da je na vse mogoče načine od prvih demokratičnih volitev in plebiscita 1990. bil tesno povezan s Svetim sedežem in tedanjim papežem Janezom Pavlom II. Iz zelo zanesljivih virov vsaj dveh pomembnih Slovencev v Rimu sem kasneje izvedel, da se je papež Janez Pavel II. sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije. Tako naj bi 12. januarja 1992 mimo proceduralnih postopkov (ali običajnega diplomatskega čakanja na to kako, se bodo drugi odločili) sprejel odločitev o priznanju samostojne države Slovenije. Res je, da je nekaj držav že preje priznalo Slovenijo, toda moralna in simbolna vloga, ki jo ima Sveti sedež v svetovnem dogajanju, je bila, to lahko danes povsem mirno in argumentirano trdimo, ključnega in odločilnega pomena ter povsem jasna in izrecna podpora Sloveniji, da se vrne v evropsko skupnost kot samostojna država.
2. Sveti sedež je že leta pred priznanjem zelo intenzivno in veliko mero razumevanja podpiral ustanovitev in priznanje samostojne države Slovenije
Ko se je po volitvah leta 1990 in po plebiscitu istega leta decembra ustvaril nov položaj v Jugoslaviji in Sloveniji, je Sveti sedež z vso pozornostjo spremljal novo nastale razmere. »Kmalu se je pokazalo, da obstaja resna nevarnost, da se bodo obstoječe napetosti še povečale in celo izrodile v konflikt. Zato je sveti sedež konec januarja 1991 jasno pozval:
– k spoštovanju pravice narodov do samoodločbe
– k spoštovanju človekovih pravic in pravic narodnih skupnosti
– k odpovedni uporabi sile pri reševanju nesporazumov
– k neutrudnemu iskanju dialoga med sprtimi stranmi
– k vzpostavitvi mirnega sožitja med narodi Jugoslavije ob medsebojnem spoštovanju in pravičnosti.«[1]
Ta načela, ki jih je poudaril Sveti sedež so bila jasna podpora tudi slovenskim prizadevanjem za samostojno državo. Podobne zahteve so se še večkrat ponovile, tako pri papeževih govorih (30. januarja, 21. aprila, 8. maja, 23. maja 1991), kakor tudi na mednarodni ravni, še posebej na srečanjih Konference za varnost in sodelovanje v Evropi (KVSE). Ta prizadevanja in posredovanje Svetega sedeža so se še bolj okrepili po razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrvaške 25. junija 1991. Omenili smo že papeževo posredovanje 28. junija, 29. junija, 3. julija, omeniti pa velja še njegovo posredovanje 21. julija, 24. julija, 26. avgusta ter 5. septembra 1991.[2]
Sveti sedež je podprl oblikovanje mednarodnega soglasja o primernosti takojšnjega priznanja obeh novih držav, Slovenije in Hrvaške. S tem namenom je kardinal državni tajnik 26. novembra 1991 izročil ambasadorjem držav članic KVSE memorandum. V njem se sklicuje na načela mednarodnega prava in odredbe jugoslovanske ustave iz leta 1974 glede pravice do odcepitve od federacije in priporoča začetek sporazumnega in pogojnega priznanja neodvisnosti Slovenije in Hrvaške in drugih republik, ki bi se za to odločile. Ta postopek podelitve pogojnega priznanja je bil vezan na zahtevo, da se republike formalno obvežejo,
– da bodo spolnjevale zakonite zahteve, vsebovane v dokumentih KVSE,
– še posebej glede zaščite človekovih pravic,
– glede demokracije
– in zaščite narodnih manjšin.[3]
“Sveti sedež je z izjavo Tiskovnega urada 20. decembra 1991 bolj podrobno opredelil svoje stališče glede krize v Jugoslaviji in z diplomatskimi notami zunanjim ministrstvom Slovenije in Hrvaške sporočil svojo pripravljenost priznati njihovo suverenost in neodvisnost, hkrati pa je postavil pogoje glede tega priznanja. Ko je Sveti sedež 13. januarja 1992 prejel formalno obvezo Republike Slovenije in Republike Hrvaške, da bosta spoštovali te pogoje, je prišlo tudi do priznanja samostojnosti.”[4]
Na srečanju ministrskega sveta zunanjih ministrov držav članic KVSE, ki je zasedal v Pragi 30. in 31. januarja 1992, je nadškof Msgr. Jean-Louis Tauran, tajnik oddelka za odnosa z državami, takole povzel stališče Svetega sedeža: “Sveti sedež je vedno upal, da se bo mogoče izogniti konfliktu v Jugoslaviji. Zato je, od začetka krize vztrajal pri zahtevi, da se federativne republike navdihujejo pri urejanju medsebojnih odnosov na 10 načelih zaključnega helsinškega dokumenta, po drugi strani pa, da čimprej začnejo z ustavnimi reformami, ki bodo pospeševale spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravicami narodnih manjšin in tako ustvarijo pogoje za demokracijo in za resnično pravno državo. Razvoj dogodkov in predvsem uporaba orožja so na žalost spremenili to upanje v iluzijo.
Priznavajoč obstoj Hrvaške in Slovenije – to priznanje ni bilo naperjeno proti nikomur – je Sveti sedež vzel na znanje položaj, ki je bil posledica legitimnih in na demokratičen način izraženih teženj. Ko je za to priznanje postavil zahteve, je Sveti sedež želel predvsem pospešiti uresničitev vseh obveznosti, ki so bile sprejete v helsinškem procesu, in podčrtati dejstvo, da bo KVSE morala biti porok zaupanja v vprašanjih, ki se nanašajo na položaj narodnih manjšin. S tem je Sveti sedež hotel, da se te nove države hkrati s priznanjem samostojnosti in neodvisnosti svečano obvezujejo, da bodo prispevale h gradnji Evrope – Evrope človekovih pravic in demokracije.”[5]
Priznanje Svetega sedeža samostojne države Slovenije 13. januarja 1992 je bilo odločilnega pomena za ostala priznanja, ki so temu sledila (15. januar 1992) in za vključevanje mlade države v mednarodno skupnost.Ob tem so zanimivi tudi vsebinski poudarki oziroma neke vrste pogoji, ki so povezani s priznanjem. Vsekakor je Sveti sedež zelo dobro poznal slovenske razmere in zato opozoril na tisto, kar je bilo zares ključnega pomena pri postopni graditvi vedno bolj demokratične dežele.
3. Državotvorna vloga Katoliške Cerkve v Sloveniji
Katoliška Cerkev v Sloveniji je v zgodovini tesno povezana z narodom, njegovo kulturo, jezikom in samozavestjo. Ob dogodkih, ki so povezani z njeno osamosvojitvijo, se je predvsem zavzemala za uveljavljanje človekovih pravic pod moralnim vidikom, za svobodo in enakopravnost slovenskega naroda in njegovo samostojnost. Tesna povezanost Cerkve s slovenskim narodom je razumljiva samo z vidika zgodovinskega razvoja slovenskega naroda, ki je prek krščanstva in Cerkve stopil v Evropo in evropsko kulturo.
Vodstvo Cerkve je ves čas, še posebej pa potem, ko so bile napovedane prve svobodne volitve v Sloveniji, z vso jasnostjo opozarjalo na odgovornost krščanskih laikov, da prispevajo svoj delež v družbenem dogajanju in se odločajo po svoji vesti. O tem nam govorijo izjave, ki so jih slovenski škofje zapisali pred spravno slovesnostjo v Kočevskem Rogu, pred plebiscitom, na dan osamosvojitve in tudi pozneje. V osamosvojitveno dogajanje so se dejavno vključevali kristjani v Sloveniji, zamejstvu in po svetu. Velikega pomena je bila tudi podpora škofovskih konferenc večine evropskih držav, Združenih držav Amerike in Kanade. Prav posebno vlogo pa je pri osamosvojitvenih prizadevanjih Slovenije imel Sveti sedež, ki je 13. januarja 1992 med prvimi priznal samostojno državo Slovenijo in s tem odločilno vplival na druga priznanja, ki so sledila 15. januarja in pozneje.
msgr. dr. Anton Jamnik, ljubljanski pomožni škof
[1] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, v: Bogoslovni vestnik 61 (2001), 227.
[2] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[3] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[4] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[5] Navaja I. Jurkovič v razpravi Dejavnost Svetega sedeža za mir, 229.

Zgodovinski oris delovanja apostolske nunciature v Republiki Sloveniji
Apostolska nunciatura v Ljubljani je diplomatsko predstavništvo Svetega sedeža v Republiki Sloveniji. Papeško predstavništvo ima diplomatski značaj in status veleposlaništva. Apostolski nuncij je osebni in stalni predstavnik papeža tako v Katoliški Cerkvi kot pri oblasteh Republike Slovenije.
Poslanstvo apostolskega nuncija je, da tesneje in bolj učinkovito izraža skrb rimskega papeža za dobro Slovenije. V soglasnem delovanju s škofi bdi nad poslanstvom Cerkve s tem, da vzdržuje stike s civilnimi oblastmi, Cerkvijo ter drugimi krščanskimi in verskimi skupnostmi.
Državljani Slovenije smo leta 1990 izrazili željo po neodvisnosti, ki je bila ustavno določena tudi z referendumom leta 1991. Mednarodna skupnost je izbiro Slovencev priznala v skladu z Listino Združenih narodov in Helsinških sporazumov.
Sveti sedež je neodvisnost Republike Slovenije uradno priznal 13. januarja 1992. Temeljna izhodišča za ta korak so bila spoštovanje pravice narodov do samoodločbe; zavračanje uporabe sile ter sprejemanje dialoga kot edinega sredstva za doseganje pravičnih in mirnih rešitev. Odločitev Svetega sedeža je k takšnemu razmišljanju pomagala tudi drugim državam.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je za prvega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji 24. junija 1992 imenoval naslovnega nadškofa v Doclei in tedanjega nuncija na Malti ter v Republiki San Marino s sedežem na Malti msgr. Piera Luigija Celato. Obisk predsednika Republike Slovenije Milana Kučana (1992), predsednikov vlad (1992 in 1993) in drugih ministrov v Vatikanu so okrepili odnose med državama. Sveti sedež je 19. februarja 1993 tudi potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
Po premestitvi nuncija Celate februarja 1995 je v kratkem obdobju ad interim posle neposredno iz Vatikana vodil msgr. Xavier Desire. Papež Janez Pavel II. je 26. julija 1995 za prvega stalnega nuncija v Ljubljani imenoval naslovnega nadškofa v Biblu, do takrat apostolskega nuncija v Alžiriji in Tuniziji ter apostolskega delegata v Libiji msgr. Edmonda Farhata.
Tretji apostolski nuncij v Republiki Sloveniji msgr. Marian Oleš je službo nastopil 17. decembra 2001, vendar zaradi zdravstvenih razlogov na tem mestu ni dolgo ostal.
Papež Janez Pavel II. je 15. maja 2002 za četrtega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji imenoval nadškofa Giuseppa Leanzo, 9. aprila 2003 pa za petega nuncija naslovnega nadškofa v Tamadi in dotedanjega apostolskega nuncija v Argentini msgr. Santosa Abrila y Castellója. Msgr. Castelló je bil hkrati imenovan tudi za apostolskega nuncija v Bosni in Hercegovini.
Papež Benedikt XVI. je 10. februarja 2011 za šestega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji s funkcijo apostolskega delegata na Kosovu imenoval naslovnega nadškofa mesta Caorle in apostolskega nuncija na Madžarskem msgr. Juliusza Janusza. Svoje delo v Sloveniji je msgr. Janusz sklenil oktobra 2018.

Papež Frančišek je 19. marca 2019 za sedmega apostolskega nuncija imenoval nadškofa msgr. dr. Jean-Marie Speicha. Msgr. Speich je naslovni nadškof kraja Sulci (Italija), pred prihodom v Slovenijo pa je deloval kot apostolski nuncij v Gani. Papež Frančišek mu je 24. oktobra 2013 podelil škofovsko posvečenje.
Vir: Katoliška Cerkev

50 let revije Mavrica
2022-01-15
V soboto, 15. januarja bomo z vrsto dogodkov obeležili okrogli jubilej revije za otroke – Mavrica.

Program:

ob 9. uri lahko prek valov Radia Ognjišče prisluhnete praznično obarvani Sobotni iskrici.
med 9. in 19. uro si lahko v Galeriji Družina na Krekovem trgu 1 v Ljubljani ogledate razstavo z naslovom »V barvah mavrice«.
ob 11. uri bo v Lutkovnem gledališču Ljubljana na Krekovem trgu 2 lutkovna predstava z naslovom Moj dedek je bil češnjevo drevo. Za rezervacijo brezplačnih vstopnic nam pišite na e-naslov: galerija@druzina.si ali nas pokličite po tel.: 01/360-28-82.
ob 19. uri bo maša za vse mavričarje in družine, ki jo bo daroval ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore v cerkvi Marijinega oznanjenja (frančiškani na Tromostovju). Prenos bo tudi na Radiu Ognjišče.

Vabljeni, da se nam pridružite in praznujete z nami!
Mavrica je slovenska katoliška revija za otroke, starše, katehete in vzgojitelje, ki jo izdaja Družina in:

otrokom na zanimiv način odgovarja na vprašanja o Bogu in večnosti,
predšolskim otrokom ponuja obilo branja skupaj s starši,
šolarjem širi obzorja, budi radovednost,
prava revija za vse navihane, radovedne, vedoželjne otroke!

Dogodki bodo potekali v skladu z NIJZ in PCT pogoji.
Vir: Družina

Sinodalno srečanje članov ŽPS in članov župnijskih skupin
2022-01-15 09:00 - 12:00, 2022-01-29 09:00 - 12:00
Škofijski urad za laike vabi na sinodalno srečanje članov ŽPS in članov župnijskih skupin, ki bo v soboto, 15. januarja (za udeležence iz I. in III. arhidiakona oz. dekanij: Ljubljana – Center, Ljubljana – Moste, Ljubljana – Šentvid, Ljubljana – Vič/Rakovnik, Kamnik, Domžale, Litija – Zagorje), in v soboto, 29. januarja (za udeležence iz II. in IV. arhidiakonata oz. dekanij: Radovljica, Kranj, Šenčur, Škofja Loka, Vrhnika, Cerknica, Ribnica, Grosuplje). Srečanje bo potekalo po Zoomu, od 9.00 do 12.00. Na srečanju se bomo posvetili temi: Cerkev, odprt prostor, kjer se vsi počutimo doma in lahko sodelujemo. Obvezna je predhodna prijava udeležencev na e-naslov: urad.za.laike.lj@rkc.si (prijava naj vključuje naslednje podatke: ime, priimek, e-naslov, župnijo, iz katere prihaja udeleženec).
Srečanja naj se iz vsake župnije udeležijo župnik ter vsaj dva laika (število udeležencev ni omejeno, zato se srečanja lahko udeležijo člani ŽPS, voditelji župnijskih skupin oz. vsi, ki so dejavni v župnijski pastorali ali jih zanima sinodalno dogajanje). Če se iz svoje župnije srečanja ne morete udeležiti na termin, določen za svojo dekanijo, ste dobrodošli tudi na preostali razpoložljivi termin. Informacije in prijave na: urad.za.laike.lj@rkc.si, tel. 01/234 26 51.
Dr. Mojca Bertoncel,
tajnica Škofijskega urada za laike

Teden molitve za edinost kristjanov
2022-01-18 - 2022-01-25
Letošnji teden molitve za edinost kristjanov (18.–25. januarja) obhajamo že znotraj triletnega sinodalnega dogajanja, ki ima tudi bistveno ekumensko razsežnost. Papež Frančišek je ob odprtju sinode rekel: »To sinodo živimo v duhu molitve, s katero se je Jezus obrnil na Očeta za svoje: ‚Da bi bili vsi eno‘ (Jn 17,21). K temu smo poklicani: k edinosti/enosti, k občestvu, k bratstvu, ki izhaja iz tega, da čutimo, da nas objema edina Božja ljubezen. Vsi, brez razlik, in posebej mi pastirji, moramo ohranjati in trdno zagovarjati to edinost.« »Tako sinodalnost kot ekumenizem sta dogajanji skupne hoje,« sta v pismu škofom poudarila kardinala K. Koch in M. Grech, ki sta pristojna za ti dve področji. »Ekumenizem je ‹izmenjava darov›. Eden od darov, ki jih katoličani lahko prejmemo od drugih kristjanov, je prav izkustvo in razumevanje sinodalnosti.« Izbrana glavna misel je vzeta iz Matejevega odlomka o obisku modrih: »Videli smo, da je vzšla njegova zvezda, in smo se mu prišli poklonit«
(Mt 2,2). Oznanja upanje, saj govori o luči, po kateri vsi hrepenimo, ko doživljamo temo preizkušenj in kriz. Zvezda na nebu nad Judejo, ki so jo ugledali modri z Vzhoda, je znamenje upanja. Vodila jih je k še večji luči, ki je Jezus. Naša misel in molitev bosta v tem tednu objemali tudi trpeča ljudstva na Srednjem vzhodu. Podivjani terorizem in vojni požar sta nekatere pokrajine spremenila v pogorišče in ruševine. Na ozemlju, kjer je zibelka krščanstva, so kristjani le še neznatna manjšina. Manjšina, ki izginja, odhaja v neznano, ugaša brez glasu, trka na vrata Zahoda in prosi pomoči. V teh dneh se bomo kristjani zbirali ob jaslicah, ki še vedno krasijo naše cerkve. Pridružili se bomo modrim – svetim trem kraljem – in se v skupni molitvi poklonili Novorojenemu. Čim bliže mu bomo, tem bolj bomo tudi eno med seboj. Duhovnike vabimo, da naročijo in uporabljajo knjižico, ki jo je tudi letos pripravila Komisija za ekumenizem in medverski dialog in čim lepše – morda ob udeležbi evangeličanov, pravoslavnih ali binkoštnikov – oblikujejo teden molitve.
Dr. Bogdan Dolenc,
član Komisije za ekumenizem in medverski dialog

Maša za preganjane kristjane
2022-01-20 18:30
V četrtek, 20. 1., bo v stolnici ob 18.30 nadškof msgr. Stanislav Zore OFM ob 70. obletnici zažiga Božjega služabnika škofa Antona Vovka daroval sveto maša za preganjane kristjane.

Spletni svetopisemski maraton 2022
2022-01-22 - 2022-01-27
»Vse delam novo« je naslov letošnjega Svetopisemskega maratona, ki se bo odvijal 22.–27. januarja 2022. V času negotovosti in brezupa si želimo, da bi kristjani trdno verovali v gotovo upanje, da bo Gospod nekega dne vse naredil na novo. Prav vse negotovosti, skrbi in težave so za nas, Kristusove učence, priložnost, da se obrnemo k Njemu, se priklopimo na Vir in z vsemi pljuči zadihamo in zaživimo. Svetopisemski maraton je priložnost prav zato – da se znova z vsem srcem obrnemo k Njemu. Zaradi epidemije se bodo branje Svetega pisma in spremljevalni dogodki tudi letos odvijali na spletu. Veselimo se lanske izkušnje, ko se je zaradi spletne povezave lahko priključila res vsa Slovenija, od najmanjših in najbolj oddaljenih krajev pa do Ljubljane. Vabimo vas, da župljane povabite, da se prijavijo k enournemu branju (velja za najmanj tri osebe) ali pa da v okviru župnije organizirate mini maraton branja Svetega pisma. Po več kot desetletnih izkušnjah z gotovostjo trdimo, da se ob tem župnija zelo poveže, da nekateri začnejo redno branje Svetega pisma in da sadovi ostajajo še celo leto.
Obiščite našo spletno stran, kjer boste našli vse potrebne informacije. Lahko pa tudi pišete na e-naslov: metka.kos@svetopismo.si ali pokličete na GSM:
040/980 891. Več na: https://www.svetopisemskimaraton.si/.
Eva Strajnar,
koordinatorka projekta

Nedelja Božje besede 2022
2022-01-23
Nedelja Božje besede je praznik besede in Svetega pisma, ki ga je papež Frančišek s pismom Odprl jim je um (Aperuit illis, AI) leta 2019 razglasih za vso Cerkev in ga obhajamo v mesecu januarju na 3. nedeljo med letom. V Sloveniji jo praznujemo to nedeljo že od leta 1990, ko so slovenski škofje na pobudo katoliških biblicistov določili zadnjo nedeljo v mesecu januarju, v mesecu verskega tiska, za Nedeljo Svetega pisma. Organizacija te nedelje je bila zaupana Slovenskemu bibličnemu gibanju, ki je bilo uradno ustanovljeno leta 1993.
Nedelja Božje besede je najprej praznik hvaležnosti za neizmerni dar Besede, po kateri želi Bog vstopiti v odnos z vsakim človekom. To je dan, ki povezuje vse ljudi, ki so Bogu hvaležni za njegove besede, ki so nam izročene po Svetem pismu. Ta dan nam daje priložnost za razmislek, kako bolje »ravnati z Božjo besedo« (2 Tim 2,15) na vseh ravneh. Na to nedeljo se spomnimo in zahvalimo za bogato slovensko svetopisemsko dediščino, ki sega vse do izročila svetega Cirila in Metoda in Brižinskih spomenikov. Ta dediščina nam je tudi danes lahko v veliko spodbudo in navdih, zato se s hvaležnostjo spominjamo tudi vseh posameznikov in ustanov, ki se danes na Slovenskem posvečajo negovanju in razvijanju te bogate tradicije. Še posebej mislimo na prevajalce in raziskovalce Svetega pisma, na oznanjevalce in pričevalce in končno na vse tiste, ki to besedo prebirajo, jo spoznavajo, ljubijo in jo uresničujejo v svojem življenju (prim. Mr 3,35).
Zavod Biblično gibanje, ki koordinira obhajanje te nedelje, je v povezavi z različnimi skupinami in posamezniki v Cerkvi pripravil predloge za bogoslužno obhajanje te nedelje, ki se začne s slovesnim besednim bogoslužjem (vigilijo) Božje besede na predvečer nedelje. Predloge tega bogoslužja, sodelovanja pri nedeljski župnijski maši, katehetske in pridigarske osnutke ter različne video pripomočke najdete na naši spletni Zavoda Biblično gibanje.

Spreobrnitev apostola Pavla
2022-01-25
V Katoliški cerkvi 25. januarja praznujemo god spreobrnitve apostola Pavla.
Apostol Pavel je bil najprej poznan po tem, da je preganjal prve kristjane, po videnju pred Damaskom pa je iz preganjalca Kristusa postal apostol, o čemer poročajo štirje svetopisemski odlomki: Apostolska dela 9,1–19,[2] Apostolska dela 22,1–21,[3] Apostolska dela 26,6–16[4] in Pismo Galačanom 1,11–24.[5] Po spreobrnjenju in daljši notranji in zunanji pripravi na osebno poslanstvo je evangelij ponesel poganskim ljudstvom po skorajda vsem tedaj znanem svetu. Znan je tudi po 14-ih pismih,[6] ki so namenjena različnim cerkvenim skupnostim in so sestavni del Svetega pisma Nove zaveze. Pavel je umrl mučeniške smrti v Rimu. V cerkvenem bogoslužnem koledarju poleg Pavlovega godovnega dneva (29. junija, ko obhajamo god prvakov apostolov Petra in Pavla) v bogoslužju obhajamo tudi spomin na njegovo spreobrnitev (25. januarja).
V Katoliški Cerkvi je od 28. junija 2008 do 29. junija 2009 potekalo leto apostola Pavla. V spomin na 2.000-letnico njegovega rojstva je papež Benedikt XVI. leta 2007 napovedal Pavlovo leto,[1] na predvečer svetih apostolov Petra in Pavla 2008 pa ga je tudi slovesno odprl. Pavlovo leto so posebej slovesno praznovali v deželah in krajih, ki jih je apostol zaznamoval s svojim življenjem in delovanjem: v deželah, ki jih je prehodil, in v krajih, v katerih je oznanjal Kristusa, v kraju, kjer se je rodil kot Jud (Tarz), in v kraju, kjer je kot kristjan umrl mučeniške smrti (Rim). Posebej se ga spominjajo v škofijah, ki nosijo njegovo ime, in v različnih ustanovah in družbah, ki ga imajo za vzornika in priprošnjika.

[1] http://www.vatican.va/various/basiliche/san_paolo/index_en.html
[2] Savel se spreobrne.
[3] Pavel pripoveduje, kako se je spreobrnil.
[4] Pavel pripoveduje, kako se je spreobrnil.
[5] Kako je Pavel postal apostol.
[6] Pisma, ki jih pripisujejo apostolu Pavlu, so: Pismo Rimljanom, Prvo pismo Korinčanom, Drugo pismo Korinčanom, Pismo Galačanom, Pismo Efežanom, Pismo Filipljanom, Pismo Kološanom, Prvo pismo Tesaloničanom, Drugo pismo Tesaloničanom, Prvo pismo Timoteju, Drugo pismo Timoteju, Pismo Filemonu in Pismo Hebrejcem.
Vir: Katoliška Cerkev

Dan posvečenega življenja
2022-02-02 15:00 - 17:00
Praznik Jezusovega darovanja v templju je za vse, ki svoje življenje živimo v posebni posvečenosti Bogu, priložnost, da se srečamo v skupnem zahvaljevanju Bogu Očetu za dar izvolitve in posvetitve, v skupnem zahvaljevanju drug drugemu, da moremo svojo posvečenost živeti v skupnosti bratov in sester. Za škofe pa je še posebej priložnost, da se vsem posvečenim sestram in bratom zahvalimo za njihovo navzočnost, za pričevanje posvečenega življenja v krajevni Cerkvi in za vse delo, s katerim na različne načine kažejo Božjo bližino s človekom. Vse Bogu posvečene sestre in brate zato vabim, da se za svečnico, 2. februarja 2022, zberemo pri patrih jezuitih v Dravljah. Začeli bomo ob 15.00 z molitveno uro, potem pa bomo nadaljevali z evharistično daritvijo. Med mašo bomo tudi obnovili redovne zaobljube in poživili svojo podaritev Bogu in Cerkvi. Premišljevali in zahvaljevali se bomo v duhu vodila skupaj na poti v Duhu. Če bodo razmere dopuščale, bo po sveti maši tudi bratsko in sestrsko druženje ob besedi in okrepčilu.
Msgr. Stanislav Zore OFM,
nadškof

Prvi petek za mlade
2022-02-04 06:30 - 07:30
Z januarjem smo z mladimi začeli obhajanje prvih petkov. Vsak prvi petek v mesecu bo v cerkvi Srca Jezusovega na Taboru v Ljubljani sveta maša na čast srcu Jezusovemu ob 6.30. Vabljeni, da novico razširite med študente iz svojih župnij.
Matevž Mehle,
Katoliška mladina

Obletnica vzpostavitve diplomatskih odnosov med Svetim sedežem in Republiko Slovenijo
2022-02-08
Sveti sedež je 8. februarja 1992 vzpostavil uradne diplomatske odnose z Republiko Slovenijo, že 13. januarja 1992 pa je med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav).

Pridiga nadškofa Stanislava Zoreta pri sveti maši v Vatikanu ob 30. obletnici vzpostavitve diplomatskih odnosv med Republiko Slovenijo in Svetim sedežem
Nadškof Zore daroval sveto mašo v baziliki sv. Petra v Vatikanu ob 30. obletnici vzpostavitve diplomatskih odnosov med Slovenijo in Svetim sedežem
Izjave Komisije pravičnost in mir o slovenski samostojnosti
Škof Jamnik: Nadškof dr. Alojzij Šuštar in slovenska samostojnost

Izjava Slovenske škofovske konference ob mednarodnem priznanju samostojne države Slovenije – 15. januar 1992
Mednarodno priznanje samostojne in suverene države Slovenije je edinstveni dogodek v zgodovini slovenskega naroda. Splošnemu veselju se pridružuje tudi Slovenska škofovska konferenca in izreka svoje čestitke ter najboljše želje vsem državljanom in vodstvu naše mlade države. Prepričani smo, da je ob mednarodnem priznanju državo Slovenijo priznal tudi Bog sam, zato nanjo kličemo posebni božji blagoslov.
V tem trenutku pa se s posebno hvaležnostjo spominjamo vseh v naši sedanjosti in bližnji in daljnji preteklosti, ki so ta izjemni trenutek pripravljali s svojim kulturnim, političnim, socialnim, gospodarskim, vzgojnim in verskim delovanjem. Mnogi so za demokracijo in svobodo, ki smo ju končno doživeli, veliko pretrpeli ali celo dali življenja. Iskreno smo hvaležni vsem, ki so kakor koli prispevali, da smo dočakali ta dan.
Svoje priznanje izrekamo političnemu vodstvu naše države, ki se je v teh zadnjih časih za to posebno prizdevalo. Veseli smo, da so med temi zaslužnimi ljudmi tudi mnogi člani katoliške Cerkve. Vse spodbujamo, da svoje delo nadaljujejo v nesebičnem služenju domovini. Prav tako se zahvaljujemo vsem prijateljem po svetu, našim rojakom in drugim, ki so nas razumeli in nas podpirali v naših upravičenih prizadevanjih. S posebno hvaležnostjo se spominjamo vsega, kar so za mir in našo samostojnost naredili papež Janez Pavel II. in njegovi sodelavci, ko je Vatikan že 13. januarja 1992 pred drugimi priznal državi Slovenijo in Hrvaško.
Z doseženim mednarodnim priznanjem smo obrnili stran narodove zgodovine. Pred nami je zelo zahtevna prihodnost. Od nas vseh terja medsebojno spoštovanje, kulturni dialog, odprtost in razumevanje, slogo in pošteno sodelovanje. Mednarodno priznana slovenska država bo imela svoj pomen predvsem tedaj, če bo pospeševala ne le svoje gospodarsko in politično uveljavljanje, temveč tudi duhovno blaginjo, kulturni, moralni in verski napredek vseh naših državljanov. Za to si hočemo prizadevati tudi v prihodnje. K temu delu v suvereni državi Sloveniji vabimo vse katoliške vernike in vse druge sodržavljane v zaupanju za božjo pomoč.
Msgr. dr. Alojzij ŠuštarLjubljanski nadškof metropolit inpredsednik Slovenske škofovske konference
Ljubljana, 15. januarja 1992

Msgr. Anton Jamnik o poteku dogodkov s priznanjem samostojne države Slovenije
1. Papež Janez Pavel II. se je sam osebno zavzel za priznanje samostojne države SlovenijeSveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav). Natančna analiza zgodovinarjev bo lahko podrobneje argumentirala, kako je bilo to priznanje odločilnega in ključnega pomena za druga priznanja, ki so temu sledila. Ker sem bil v letih 1990-1994 tajnik pri nadškofu Šuštarju se natančno spomnim, kako se je nadškof Šuštar razveselil tega priznanja za katero se je v tesnih prijateljskih odnosih s tedanjim papežem Janezom Pavlom II. prizadeval. Prav tega dne (13. januarja 1992) je bila neka slovesnost v Cankarjevem domu in k nadškofu je pristopil tedanji zunanji minister dr. Rupel in nadškofu čestital ter se mu zahvalil, da je na vse mogoče načine od prvih demokratičnih volitev in plebiscita 1990. bil tesno povezan s Svetim sedežem in tedanjim papežem Janezom Pavlom II. Iz zelo zanesljivih virov vsaj dveh pomembnih Slovencev v Rimu sem kasneje izvedel, da se je papež Janez Pavel II. sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije. Tako naj bi 12. januarja 1992 mimo proceduralnih postopkov (ali običajnega diplomatskega čakanja na to kako, se bodo drugi odločili) sprejel odločitev o priznanju samostojne države Slovenije. Res je, da je nekaj držav že preje priznalo Slovenijo, toda moralna in simbolna vloga, ki jo ima Sveti sedež v svetovnem dogajanju, je bila, to lahko danes povsem mirno in argumentirano trdimo, ključnega in odločilnega pomena ter povsem jasna in izrecna podpora Sloveniji, da se vrne v evropsko skupnost kot samostojna država.
2. Sveti sedež je že leta pred priznanjem zelo intenzivno in veliko mero razumevanja podpiral ustanovitev in priznanje samostojne države SlovenijeKo se je po volitvah leta 1990 in po plebiscitu istega leta decembra ustvaril nov položaj v Jugoslaviji in Sloveniji, je Sveti sedež z vso pozornostjo spremljal novo nastale razmere. »Kmalu se je pokazalo, da obstaja resna nevarnost, da se bodo obstoječe napetosti še povečale in celo izrodile v konflikt. Zato je sveti sedež konec januarja 1991 jasno pozval:– k spoštovanju pravice narodov do samoodločbe– k spoštovanju človekovih pravic in pravic narodnih skupnosti– k odpovedni uporabi sile pri reševanju nesporazumov– k neutrudnemu iskanju dialoga med sprtimi stranmi– k vzpostavitvi mirnega sožitja med narodi Jugoslavije ob medsebojnem spoštovanju in pravičnosti.«[1]
Ta načela, ki jih je poudaril Sveti sedež so bila jasna podpora tudi slovenskim prizadevanjem za samostojno državo. Podobne zahteve so se še večkrat ponovile, tako pri papeževih govorih (30. januarja, 21. aprila, 8. maja, 23. maja 1991), kakor tudi na mednarodni ravni, še posebej na srečanjih Konference za varnost in sodelovanje v Evropi (KVSE). Ta prizadevanja in posredovanje Svetega sedeža so se še bolj okrepili po razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrvaške 25. junija 1991. Omenili smo že papeževo posredovanje 28. junija, 29. junija, 3. julija, omeniti pa velja še njegovo posredovanje 21. julija, 24. julija, 26. avgusta ter 5. septembra 1991.[2]
Sveti sedež je podprl oblikovanje mednarodnega soglasja o primernosti takojšnjega priznanja obeh novih držav, Slovenije in Hrvaške. S tem namenom je kardinal državni tajnik 26. novembra 1991 izročil ambasadorjem držav članic KVSE memorandum. V njem se sklicuje na načela mednarodnega prava in odredbe jugoslovanske ustave iz leta 1974 glede pravice do odcepitve od federacije in priporoča začetek sporazumnega in pogojnega priznanja neodvisnosti Slovenije in Hrvaške in drugih republik, ki bi se za to odločile. Ta postopek podelitve pogojnega priznanja je bil vezan na zahtevo, da se republike formalno obvežejo,– da bodo spolnjevale zakonite zahteve, vsebovane v dokumentih KVSE,– še posebej glede zaščite človekovih pravic,– glede demokracije– in zaščite narodnih manjšin.[3]
“Sveti sedež je z izjavo Tiskovnega urada 20. decembra 1991 bolj podrobno opredelil svoje stališče glede krize v Jugoslaviji in z diplomatskimi notami zunanjim ministrstvom Slovenije in Hrvaške sporočil svojo pripravljenost priznati njihovo suverenost in neodvisnost, hkrati pa je postavil pogoje glede tega priznanja. Ko je Sveti sedež 13. januarja 1992 prejel formalno obvezo Republike Slovenije in Republike Hrvaške, da bosta spoštovali te pogoje, je prišlo tudi do priznanja samostojnosti.”[4]
Na srečanju ministrskega sveta zunanjih ministrov držav članic KVSE, ki je zasedal v Pragi 30. in 31. januarja 1992, je nadškof Msgr. Jean-Louis Tauran, tajnik oddelka za odnosa z državami, takole povzel stališče Svetega sedeža: “Sveti sedež je vedno upal, da se bo mogoče izogniti konfliktu v Jugoslaviji. Zato je, od začetka krize vztrajal pri zahtevi, da se federativne republike navdihujejo pri urejanju medsebojnih odnosov na 10 načelih zaključnega helsinškega dokumenta, po drugi strani pa, da čimprej začnejo z ustavnimi reformami, ki bodo pospeševale spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravicami narodnih manjšin in tako ustvarijo pogoje za demokracijo in za resnično pravno državo. Razvoj dogodkov in predvsem uporaba orožja so na žalost spremenili to upanje v iluzijo.
Priznavajoč obstoj Hrvaške in Slovenije – to priznanje ni bilo naperjeno proti nikomur – je Sveti sedež vzel na znanje položaj, ki je bil posledica legitimnih in na demokratičen način izraženih teženj. Ko je za to priznanje postavil zahteve, je Sveti sedež želel predvsem pospešiti uresničitev vseh obveznosti, ki so bile sprejete v helsinškem procesu, in podčrtati dejstvo, da bo KVSE morala biti porok zaupanja v vprašanjih, ki se nanašajo na položaj narodnih manjšin. S tem je Sveti sedež hotel, da se te nove države hkrati s priznanjem samostojnosti in neodvisnosti svečano obvezujejo, da bodo prispevale h gradnji Evrope – Evrope človekovih pravic in demokracije.”[5]
Priznanje Svetega sedeža samostojne države Slovenije 13. januarja 1992 je bilo odločilnega pomena za ostala priznanja, ki so temu sledila (15. januar 1992) in za vključevanje mlade države v mednarodno skupnost.Ob tem so zanimivi tudi vsebinski poudarki oziroma neke vrste pogoji, ki so povezani s priznanjem. Vsekakor je Sveti sedež zelo dobro poznal slovenske razmere in zato opozoril na tisto, kar je bilo zares ključnega pomena pri postopni graditvi vedno bolj demokratične dežele.
3. Državotvorna vloga Katoliške Cerkve v Sloveniji
Katoliška Cerkev v Sloveniji je v zgodovini tesno povezana z narodom, njegovo kulturo, jezikom in samozavestjo. Ob dogodkih, ki so povezani z njeno osamosvojitvijo, se je predvsem zavzemala za uveljavljanje človekovih pravic pod moralnim vidikom, za svobodo in enakopravnost slovenskega naroda in njegovo samostojnost. Tesna povezanost Cerkve s slovenskim narodom je razumljiva samo z vidika zgodovinskega razvoja slovenskega naroda, ki je prek krščanstva in Cerkve stopil v Evropo in evropsko kulturo.
Vodstvo Cerkve je ves čas, še posebej pa potem, ko so bile napovedane prve svobodne volitve v Sloveniji, z vso jasnostjo opozarjalo na odgovornost krščanskih laikov, da prispevajo svoj delež v družbenem dogajanju in se odločajo po svoji vesti. O tem nam govorijo izjave, ki so jih slovenski škofje zapisali pred spravno slovesnostjo v Kočevskem Rogu, pred plebiscitom, na dan osamosvojitve in tudi pozneje. V osamosvojitveno dogajanje so se dejavno vključevali kristjani v Sloveniji, zamejstvu in po svetu. Velikega pomena je bila tudi podpora škofovskih konferenc večine evropskih držav, Združenih držav Amerike in Kanade. Prav posebno vlogo pa je pri osamosvojitvenih prizadevanjih Slovenije imel Sveti sedež, ki je 13. januarja 1992 med prvimi priznal samostojno državo Slovenijo in s tem odločilno vplival na druga priznanja, ki so sledila 15. januarja in pozneje.
msgr. dr. Anton Jamnik, ljubljanski pomožni škof
[1] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, v: Bogoslovni vestnik 61 (2001), 227.[2] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.[3] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.[4] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.[5] Navaja I. Jurkovič v razpravi Dejavnost Svetega sedeža za mir, 229.

Zgodovinski oris delovanja apostolske nunciature v Republiki Sloveniji
Apostolska nunciatura v Ljubljani je diplomatsko predstavništvo Svetega sedeža v Republiki Sloveniji. Papeško predstavništvo ima diplomatski značaj in status veleposlaništva. Apostolski nuncij je osebni in stalni predstavnik papeža tako v Katoliški Cerkvi kot pri oblasteh Republike Slovenije.
Poslanstvo apostolskega nuncija je, da tesneje in bolj učinkovito izraža skrb rimskega papeža za dobro Slovenije. V soglasnem delovanju s škofi bdi nad poslanstvom Cerkve s tem, da vzdržuje stike s civilnimi oblastmi, Cerkvijo ter drugimi krščanskimi in verskimi skupnostmi.
Državljani Slovenije smo leta 1990 izrazili željo po neodvisnosti, ki je bila ustavno določena tudi z referendumom leta 1991. Mednarodna skupnost je izbiro Slovencev priznala v skladu z Listino Združenih narodov in Helsinških sporazumov.
Sveti sedež je neodvisnost Republike Slovenije uradno priznal 13. januarja 1992. Temeljna izhodišča za ta korak so bila spoštovanje pravice narodov do samoodločbe; zavračanje uporabe sile ter sprejemanje dialoga kot edinega sredstva za doseganje pravičnih in mirnih rešitev. Odločitev Svetega sedeža je k takšnemu razmišljanju pomagala tudi drugim državam.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je za prvega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji 24. junija 1992 imenoval naslovnega nadškofa v Doclei in tedanjega nuncija na Malti ter v Republiki San Marino s sedežem na Malti msgr. Piera Luigija Celato. Obisk predsednika Republike Slovenije Milana Kučana (1992), predsednikov vlad (1992 in 1993) in drugih ministrov v Vatikanu so okrepili odnose med državama. Sveti sedež je 19. februarja 1993 tudi potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
Po premestitvi nuncija Celate februarja 1995 je v kratkem obdobju ad interim posle neposredno iz Vatikana vodil msgr. Xavier Desire. Papež Janez Pavel II. je 26. julija 1995 za prvega stalnega nuncija v Ljubljani imenoval naslovnega nadškofa v Biblu, do takrat apostolskega nuncija v Alžiriji in Tuniziji ter apostolskega delegata v Libiji msgr. Edmonda Farhata.
Tretji apostolski nuncij v Republiki Sloveniji msgr. Marian Oleš je službo nastopil 17. decembra 2001, vendar zaradi zdravstvenih razlogov na tem mestu ni dolgo ostal.
Papež Janez Pavel II. je 15. maja 2002 za četrtega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji imenoval nadškofa Giuseppa Leanzo, 9. aprila 2003 pa za petega nuncija naslovnega nadškofa v Tamadi in dotedanjega apostolskega nuncija v Argentini msgr. Santosa Abrila y Castellója. Msgr. Castelló je bil hkrati imenovan tudi za apostolskega nuncija v Bosni in Hercegovini.
Papež Benedikt XVI. je 10. februarja 2011 za šestega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji s funkcijo apostolskega delegata na Kosovu imenoval naslovnega nadškofa mesta Caorle in apostolskega nuncija na Madžarskem msgr. Juliusza Janusza. Svoje delo v Sloveniji je msgr. Janusz sklenil oktobra 2018.

Papež Frančišek je 19. marca 2019 za sedmega apostolskega nuncija imenoval nadškofa msgr. dr. Jean-Marie Speicha. Msgr. Speich je naslovni nadškof kraja Sulci (Italija), pred prihodom v Slovenijo pa je deloval kot apostolski nuncij v Gani. Papež Frančišek mu je 24. oktobra 2013 podelil škofovsko posvečenje.
Vir: Katoliška Cerkev

Kulturni praznik v Muzeju jaslic Brezje
2022-02-08 09:00 - 16:00
Prešernov dan je osrednji slovenski kulturni praznik. Praznovanju se bomo priključili tudi v Slovenskem Marijinem narodnem svetišču. Ta dan bo vstop v Muzej jaslic Brezje brezplačen.
Slovenski kulturni praznik bomo obeležili tudi v Slovenskem Marijinem narodnem svetišču. V otrek, 8. februarja, bo od 9. do 16. ure mogoč brezplačen ogled bogate zbirke jaslic v Muzeju jaslic Brezje.
V Muzeju so od 20. januarja dalje na ogled tudi jaslice, narejene po načrtu arhitekta Jožeta Plečnika.
Vljudno vabljeni. Za obisk Muzeja jaslic Brezje je potrebno upoštevanje trenutnih ukrepov za varovanje zdravja.
Vir: Marija.si

Psalmi, biseri svetopisemske duhovnosti
2022-02-08 20:00 - 21:30
Šestdelni tečaj Svetega pisma z naslovom Psalmi, biseri svetopisemske duhovnosti poteka preko aplikacije Zoom vsak drugi torek od 20.00 do 21.30 ure. Začetek je 25. januarja 2022.
Molivci in molivke pred Bogom izpovejo to, kar jih žuli ali navdihuje. Izražajo žalost, razočaranje, strah, na drugi strani pa zaupanje, veselje in radost – torej vse, kar je v človeku. S tem so psalmi odlična šola molitve. To je vedel tudi Jezus, ki jih je molil celo v svoji smrtni uri na križu. Cilj tega tečaja je predstaviti bogastvo teh svetopisemskih molitev. To se začne s temeljito razlago besedil, saj po navadi cenimo predvsem to, kar tudi poznamo. Posamezne enote niso tematsko med seboj povezane, ker sta vsak večer v ospredju dve besedili. To pomeni, da se lahko udeležite tudi samo posameznih predavanj.
POVEZAVA https://zoom.us/j/93341740219… Meeting-ID: 933 4174 0219 Code: hg4Lf9
2. enota: torek, 8. februarja 2022, od 20.00-21.30 ure
Naš Bog nas blagoslavlja. (Psalm 67,7)
Božji blagoslov kot vir življenja v psalmih 65 in 67
3. enota: torek, 22. februarja 2022, od 20.00-21.30 ure
GOSPOD vzdiguje vse, ki so upognjeni. (Psalm 145,14)
Bog, kralj in rešitelj ubogih v psalmih 145 in 146
4. enota: torek, 8. marca 2022, od 20.00-21.30 ure
Če boš pozoren na krivde, kdo bo mogel obstati? (Psalm 130,3)
Pričakovanje Božjega odpuščanja v psalmih 51 in 130
5. enota: torek, 22. marca 2022, od 20.00-21.30 ure
Pogreznil sem se globoko v blato. (Psalm 69,3)
Klic ubogih in trpečih v psalmih 69 in 70
6. enota: torek, 5. aprila 2022, od 20.00-21.30 ure
Rešil si mojo dušo pred smrtjo. (Psalm 116,8)
Vera, ki premaguje smrt v psalmih 116 in 16
ORGANIZACIJA: Predavanja in pogovori
Razlaga bibličnih besedil: mag. Klaus Einspieler, referent za Sveto pismo in liturgijo v krški škofiji
kontakt: klaus.einspieler@kath-kirche-kaernten.at PRIREDITELJI
Referat za Sveto pismo in liturgijo krške škofije
Sodalitas – katoliški dom prosvete v Tinjah
Dom sv. Jožefa, Celje
Katoliška Prosveta v Celovcu
PRISPEVEK: Udeležba je brezplačna.
POVEZAVA
https://zoom.us/j/93341740219…
Meeting-ID: 933 4174 0219
Code: hg4Lf9
Vir: Katoliška Cerkev

30. svetovni dan bolnikov
2022-02-11
Za svetovni dan bolnikov, ki bo kot vsako leto 11. februarja, na god Lurške Matere Božje, je papež Frančišek napisal poslanico z naslovom: Bodite usmiljeni, kakor je usmiljen tudi vaš Oče (Lk 6,36). Pri nas pa bo osrednja slovesnost, prilagojena trenutnim razmeram, kot vsako leto v narodnem svetišču Marije Pomagaj na Brezjah, v petek, 11. februarja, ob 10. uri, ki jo bo vodil msgr. dr. Franc Šuštar, ljubljanski pomožni škof.
Sporočilom slovenskih škofij sta priložena papeževa poslanica za 30. svetovni dan bolnikov ter pismo, ki ga je napisal mag. Marko Rijavec, župnik v Idriji. Papeževa poslanica in omenjeno pismo naj najdeta prostor tudi v vaših oznanilih. Prejeli boste tudi plakat ob 30. svetovnem dnevu bolnikov z osrednjim papeževim sporočilom, poslanica pa bo priložena reviji Prijatelj. Nekaj izvodov poslanice lahko dobite tudi pri meni. Priporočam jo ne le bolnim in starejšim.
Če kdo želi podobice, ki jih podelite ob obisku bolnika, ki je prejel zakramente, jih dobi pri meni. Hvala vam za posredovanje vsakomesečne Besede starejšim, invalidom, bolnim in ne samo njim, po pastorala@rkc.si, ki jo dobite tudi na spletu portal. pridi.com. Naj vsakoletni svetovni dan bolnikov, posebno letošnji, pomaga, da bomo v oddaljeni bližini blizu bolnim, njihovim svojcem in zaposlenim v zdravstvu. Naj pri tem pomaga tudi radijska Katehe
za za bolnike na Radiu Ognjišče vsako tretjo soboto v mesecu, in tudi revija Prijatelj. Spodbujeni ob papeževi poslanici za svetovni dan bolnikov in Lurški Materi Božji se vam zahvaljujem za vašo bližino bolnim, svojcem in zdravstvenim delavcem.
Msgr. Miro Šlibar,
koordinator MOPZ pri SŠK

Odličje sv. Cirila in Metoda zdravniku prim. Janezu Zajcu za zvesto služenje Cerkvi med Slovenci
2022-02-11
Ljubljanski nadškof metropolit in predsednik Slovenske škofovske konference msgr. Stanislav Zore OFM bo 11. februarja 2022 v župniji Ljubljana–Bežigrad izročil zdravniku prim. Janezu Zajcu odličje sv. Cirila in Metoda, ki je najviše priznanje Katoliške cerkve v Sloveniji.
Slovenski škofje so 22. oktobra 2021 na 127. redni seji Slovenske škofovske konference sklenili, da ob 80. obletnici življenja in 30. obletnici delovanja bolniške župnije odličje sv. Cirila in Metoda podelijo zdravniku prim. Janezu Zajcu za zvesto služenje Cerkvi med Slovenci.
Utemeljitev priznanja
Primarij Janez Zajec, dr. med, je bil v veliko pomoč številnim duhovnikom pri zagotavljanju duhovne oskrbe hospitaliziranim bolnikom ter je dejavno pomagal pri razvoju celostne bolniške pastorale Katoliške cerkve v Sloveniji. S svojim strokovnim znanjem in krščansko držo je slovenskim duhovnikom odpiral pot ne le do bolniških sob, temveč tudi do vodstva bolnišnic in odgovornih v zdravstvu. Janez Zajec je sodeloval tudi na simpoziju o zdravstveni pastorali na Teološki fakulteti Univerze v Ljubljani. Predaval je o duhovni oskrbi kot pomoči pri zdravljenju.
Življenjepis prim. Janeza Zajca
Janez Zajec se je rodil v katoliški družini 28. januarja 1942 v Ljubljani. Oče je bil državni uradnik, mati pa učiteljica. Leta 1960 je maturiral na I. državni gimnaziji Bežigrad in se jeseni vpisal na Medicinsko fakulteto v Ljubljani. V času študija je prejel nagrado prof. dr. Milice Valentinčič za raziskovalno nalogo o toksoplazmozi, s katero je leta 1964 sodeloval na mednarodnem kongresu študentov medicine v Lodžu na Poljskem. Avgusta leta 1966 je študij medicine uspešno zaključil. Leta 1981 ga je svet zavoda UKC izvolil na mesto predstojnika tedanje Službe za medicinsko rehabilitacijo (sedaj Inštitut za medicinsko rehabilitacijo). V času demokratičnih sprememb je bil leta 1991 imenovan za namestnika generalnega direktorja UKC. Za božič leta 1991 je bila v UKC prvič sveta maša (v predavalnici), ki jo je daroval tedanji nadškof dr. Šuštar. Ko je Janez Zajec leta 1993 nastopil službo državnega sekretarja, odgovornega za bolnišnično dejavnost na Ministrstvu za zdravje, ob ministru dr. Voljču, je dobil priložnost, da z nujnostjo zagotovitve prostorov za pastoralno oskrbo bolnikov seznani še vse ostale direktorje slovenskih bolnišnic – to je storil že na prvem sestanku. Tako so bile do 1. januarja 2000, ko je zaključil službovanje na Ministrstvu za zdravje, kapele urejene že v 23 od 27 bolnišnic. Leta 2001 je bil Janez Zajec sprejet v red vitezov Božjega groba iz Jeruzalema in bil dve mandatni obdobji odgovoren za red v Sloveniji.
Odličje sv. Cirila in Metoda
Člani Slovenske pokrajinske škofovske konference (SPŠK) so 18. junija 1985 sprejeli sklep o cerkvenem odlikovanju za zvesto služenje Cerkvi na Slovenskem. Odlikovanje, sestavljeno iz okrogle bronaste plakete z reliefno podobo sv. Cirila in Metoda in diplome, se podeljuje osebam ali ustanovam, ki so se izkazale s posebnim zvestim služenjem Cerkvi med Slovenci. Odlikovanec ima pravico, da eden od slovenskih škofov zanj opravi pogrebno sv. mašo po krajevni navadi in vodi pogrebne obrede, če svojci pravočasno obvestijo škofa, v čigar škofiji bo pokop.
Vir: Katoliška Cerkev

Lurška Mati Božja, svetovni dan bolnikov
2022-02-11 10:00 - 11:00
Na god Lurške Matere Božje praznujemo tudi svetovni dan bolnikov. Papež Frančišek je za letošnji 30. svetovni dan bolnikov pripravil poslanico z naslovom »Bodite usmiljeni, kakor je usmiljen tudi vaš Oče« (Lk 6,36). Postaviti se poleg tistega, ki trpi, na pot ljubezni.
Tema, izbrana za 30. svetovni dan »Bodite usmiljeni, kakor je usmiljen vaš Oče« (Lk 6,36), naš pogled usmerja predvsem na Boga, »ki je Bogat v usmiljenju« (Ef 2,4), ki svoje otroke vedno gleda z očetovo ljubeznijo, tudi kadar se oddaljijo od njega. Usmiljenje je pravzaprav najodličnejše Božje ime, ki njegove narave ne izraža na način priložnostnega občutka, ampak kot moč, ki je navzoča v vsem, kar dela. In ta moč je obenem nežnost. Zato lahko z začudenjem in priznanjem rečemo, da ima Božje usmiljenje v sebi tako očetovsko kot materinsko razsežnost (prim. Iz 49,15), ker skrbi za nas z močjo očeta kot z nežnostjo matere, ki nam vedno želi podariti novo življenje v Svetem Duhu.
(iz poslanice papeža Frančiška)
Osrednja slovesnost ob prazniku Lurške Matere Božje ter dnevu bolnikov bo v baziliki Marije Pomagaj ob 10. uri, somaševanje bo vodil ljubljanski pomožni škof msgr. dr. Franci Šuštar.
Med sveto mašo bo mogoče prejeti zakrament bolniškega maziljenja.
Lepo vabljeni.
Za sodelovanje pri sveti maši je potrebno izpolnjevanje pogoja PCT.
Vir: Marija.si

Katehetski simpozij 2022
2022-02-14 19:00 - 2022-02-16 21:30
52. katehetski simpozij z naslovom Digitalna doba – izziv katehezi bo potekal v spletni obliki 14., 15. in 16. februarja 2022, vsak dan od 19.00 do 21.30 (aplikacija Zoom). V tokratnih srečanjih bomo skupaj razmišljali o spremembah, ki jih v naše življenje in delovanje prinaša digitalni svet. O temeljnih izhodiščih digitalne dobe in njenem vplivu na družbo, kulturo in vzgojne procese bo spregovoril dr. Roman Globokar. Nato se bomo v predavanju nevrologa dr. Zvezdana Pirtoška ustavili ob sodobnih raziskavah o možganih – kako se njihova struktura spreminja v času digitalizacije in kakšen vpliv ima to na naše razmišljanje in ravnanje. Simpozijske večere bomo sklenili s predavanjem dr. Janeza Vodičarja, ki bo pridobljena spoznanja umestil v polje katehetskega dela. Skupaj bomo iskali poti kateheze v sodobnem svetu. Kateri izzivi so pred nami in kako odgovarjamo nanje?
Katehetskemu simpoziju bo sledil še katehetski dan (ali več dni), povezan s sinodalnim dogajanjem, ki se bo odvilo po posameznih škofijah v živo.
Prijave in več informacij: sku@rkc.si; 031/312 110; sku.rkc.si.
Slovenski katehetski urad

Večer Plus+
2022-02-15 19:00
Februarja nadaljujemo s tematiko mladih svetopisemskih oseb. V torek, 15. 2. 2022, bomo prisluhnili zgodbi o Gideonu.
Vabljen, da se nam pridružiš v Antonovem domu na Viču. Tudi tokrat začnemo ob 19.00.
Za udeležbo je potrebno izpolnjevati pogoj PCT.

Vir: FB profil Katoliške mladine

Trimesečni program za žalujoče v Ignacijevem domu duhovnosti
2022-02-17 17:00
Program ponuja žalujočemu varno okolje, spoštljivo in čuteče poslušanje, prostor za svojo zgodbo bolečine in ljubezni, ki jo je doživel ob umrli ljubljeni osebi. Vanj se lahko vključi vsak žalujoči, ko je minilo vsaj šest mesecev od izgube, pred tem pa so možni osebni pogovori. Program se bo izvajal na daljavo. Opis programa na tej povezavi.
Začetek: 17. februar, ob 17.00.
Za možnost predhodnega pogovora, več info in prijave kontaktirajte voditelja p. Ivana Platovnjaka DJ: ivan.platovnjak@rkc.si ali 051 613 373. Prijavite se lahko tudi preko spletnega obrazca na tej povezavi.
Naslednji termin Trimesečnega programa za žalujoče bo od 5. maja do 7. julija.
Vir: Katoliška Cerkev

Obletnica ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference
2022-02-19
19. februarja 1993 je bila ustanovljena samostojna Slovenska škofovska konferenca.
Slovenski škofje so bili do ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference (SŠK) 19. februarja 1993 z drugimi škofi na področju nekdanje Jugoslavije povezani v Jugoslovansko škofovsko konferenco (JŠK), znotraj katere je bila 20. junija 1983 ustanovljena Slovenska pokrajinska škofovska konferenca (SPŠK).
Zgodovinski oris
Slovenski škofje so na seji 25. julija 1992 pripravili osnutek statuta samostojne Slovenske škofovske konference. Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je po pridobitvi pozitivnega mnenja Kongregacije za škofe in Urada za odnose z državami pri Državnem tajništvu Svetega sedeža, 19. februarja 1993 v skladu z normami in določbami cerkvenega prava potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
S tem je Katoliška Cerkev v Sloveniji dobila večjo pravno trdnost in samostojnost. Papež Benedikt XVI. je 7. aprila 2006 v Cerkvi na Slovenskem ustanovil tri nove škofije (v Celju, Murski Soboti in Novem mestu). Dotedanjo mariborsko škofijo je povzdignil v nadškofijo in metropolijo ter tako preoblikoval enotno cerkveno pokrajino v Sloveniji. Na novo imenovani škofje so bili maja in junija 2006 tudi umeščeni.

Kaj je škofovska konferenca?
Škofovska konferenca je zbor škofov Katoliške Cerkve določenega naroda ali ozemlja, v okviru katerega škofje opravljajo svoje poslanstvo v obliki pastoralne, bogoslužne, katehetske in drugih dejavnosti. SŠK predstavlja najvišjo ustanovo Katoliške Cerkve v Republiki Sloveniji. Njeno ozemlje sovpada z državnimi mejami. Po statutu so člani SŠK vsi krajevni in pomožni škofje, ki jim je v okviru lastne škofije zaupano posebno poslanstvo.

Predstavitev SŠK in njenih članov

Statuti, smernice in navodila SŠK

Letno poročilo Katoliške cerkve v Sloveniji 2021

Dokumenti in publikacije SŠK

Slovenska škofovska konferenca na družabnih omrežjih

Obisk Ad limina Apostolorum slovenskih škofov leta 2018

Predsedniki
Prvi predsednik Slovenske škofovske konference je bil ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Alojzij Šuštar (1993–1997), drugi pa ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Franc Rode (1997–2004). Tretji predsednik je bil od 7. decembra 2004 dalje mariborski škof msgr. dr. Franc Kramberger, ki je leta 2006 ob ustanovitvi nove nadškofije in metropolije postal nadškof metropolit. Četrti je bil od 16. marca 2007 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. Alojz Uran, peti pa je bil od 11. januarja 2010 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Anton Stres. Za šestega predsednika je bil 31. julija 2013 izvoljen novomeški škof in tedanji apostolski administrator ljubljanske nadškofije msgr. Andrej Glavan do 23. marca 2017. Sedmi predsednik SŠK je postal ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore, ki so ga člani SŠK izvolili na 99. redni seji v Kopru in je nastopil mandat 23. marca 2017 za dobo petih let.

Odličje sv. Cirila in Metoda
Slovenska škofovska konferenca podeljuje Odličje sv. Cirila in Metoda, ki je najvišje cerkveno odlikovanje v Sloveniji ustanovam ali posameznikom, ki so se izkazali s posebnim zvestim služenjem Cerkvi med Slovenci. Odlikovanje je sestavljeno iz okrogle bronaste plakete z reliefno podobo sv. Cirila in Metoda ter diplomske listine.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Sedeža apostola Petra
2022-02-22
V Katoliški cerkvi 22. februarja obhajamo praznik Sedeža apostola Petra.
Apostoli so sestavljali poseben zbor, ki ga Sveto pismo pogosto imenuje »dvanajsteri«. Kristus je temu zboru kot celoti izročil vodstvo svoje Cerkve, oznanjevanje in širjenje božjega kraljestva, nalogo posvečevati ljudi. Med apostoli je dal posebno nalogo enemu Petru. Te njegove službe se Cerkev spominja s praznikom, ki nosi ime Sedež apostola Petra.
Že tedaj, ko ga je poklical, je Jezus Petru spremenil ime, kar pomeni, da ga je izbral za pomembno poslanstvo. Uprl je pogled vanj, poroča evangelist Janez, in mu rekel: »Ti si Simon, Janezov sin. Imenoval se boš Kefa« (to pomeni Peter). V evangelijih je Peter 114-krat omenjen na prav poseben način. Utemeljitev za Petrovo prednost je njegova izpoved vere pri Cezareji Filipovi: »Ti si Kristus, Sin živega Boga.« Jezus ga je najprej blagroval, potem pa mu je dejal: »Jaz pa ti povem: Ti si Peter (Skala) in na to skalo bom sezidal svojo Cerkev in peklenska vrata je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva …« Oblast ključev je mnogo več kot nekakšna služba vratarja. Ključi kraljestva pomenijo oblast kraljevega namestnika v odsotnosti vladarja Jezus je torej Petru obljubil, da bo njegovem odhodu s tega sveta postal njegov namestnik. Dal mu je tudi oblast »zavezovanja« in ‘razvezovanja’, ki pomeni: kar bo Peter v skladu s Kristusovo voljo ukazal ali prepovedal, to bo ukazano ali prepovedano tudi v nebesih.
Po vstajenju je Kristus to učiteljsko in vodstveno oblast zavezovanja in razvezovanja izročil vsem apostolom. Drugi vatikanski koncil pravi, da je Kristus apostole postavil kot zbor ali trdno skupnost; na čelo tega zbora pa je dal iz njihove srede izbranega Petra. »Gospod je Cerkev postavil na apostole in sezidal na svetega Petra, njihovega prvaka, glavni vogelni kamen pa je sam Kristus Jezus.« Vsak Petrov naslednik ali papež je najprej škof krajevne Cerkve v Rimu, potem je patriarh Zahoda, to se pravi latinskega dela Cerkve, končno pa mu pripada še tretja služba nasledstvo apostola Petra in s tem od Gospoda postavljena služba prvenstva nad vso Cerkvijo.
Že v 4. stoletju so marsikje slovesno obhajali spomin na ustanovitev škofijskega sedeža. Tako slavje se omenja že v 4. stoletju tudi v Rimu in sicer 22. februarja. Ob tej priložnosti so v Rimu naglašali posebno odliko Petrovega sedeža, ki je v tem, da je sam Kristus dal apostolu Petru najvišjo službo v Cerkvi. V frankovski državi so praznovali spomin na podelitev ključev nebeškega kraljestva apostolu Petru 18. januarja. Papež Pavel IV. je leta 1558 določil, naj se 18. januarja praznuje spomin na sedež svetega Petra v Rimu, 22. januarja pa spomin na Petrov sedež v Antiohiji. Po novem koledarju je ostal samo današnji praznik z imenom Sedež apostola Petra brez omembe kraja. Za verne ljudi je to dan molitve za papeža, vrhovnega pastirja božjega ljudstva.
Vir: Revija Ognjišče.

Sv. Matija, apostol
2022-02-24
V Sloveniji 24. februarja praznujemo god sv. Matija, apostola. Drugod njegov god praznujejo 14. maja.
Potem ko jih je na nesrečen način zapustil Jezusov izdajalec Juda Iškarijot, so apostoli, da bi dopolnili apostolski zbor, izmed dvainsedemdesetih učencev, ki so tudi spremljali Jezusa, izbrali dva najprimernejša kandidata. Pogoja sta bila: da je bil med Jezusovimi učenci od začetka njegovega javnega delovanja ter da je videl vstalega Gospoda. Žreb, za katerega so se apostoli odločili, je bil naklonjen Matiju. To, kar je zapisano ob njegovi izvolitvi, je tudi vse, kar vemo o tem »nadomestnem apostolu«.
Legende in razna izročila pa govorijo, da je bil rojen v Betlehemu pobožnim in bogatim staršem, ki so ga še mladega dali v šolo starčku Simeonu v Jeruzalem. Kot deček naj bi bil v družbi tistih pastirjev, katerim je angel oznanil Jezusovo rojstvo. Pozneje se je Jezusu pridružil in bil eden izmed dvainsedemdesetih učencev, ki jih je Jezus »poslal pred seboj po dva in dva v vsako mesto in kraj, kamor je hotel sam priti«.
Odlikovali naj bi ga predvsem dve kreposti: ponižnost in ljubezen. O njegovem poznejšem delovanju govorita dva apokrifna spisa: Dejanja Andreja in Matija ter Evangelij po Mateju; oba so si izmislili krivoverci. Bolj stvarna so nekatera druga izročila. Tako Zlata legenda pripoveduje, da je misijonaril v Makedoniji, kjer je storil veliko čudežev in nazadnje umrl kot mučenec. Po drugih virih pa naj bi oznanjal krščanstvo najprej v Judeji, nato pa v Etiopiji, kjer je ustanovil tudi škofijo. Na mučeniško smrt naj bi ga obsodil veliki duhovnik Anan II., ki je dal umoriti tudi Jakoba mlajšega: najprej so ga pobili s kamenjem, nato pa obglavili s sekiro.
Rodil se je v 1. stoletju Betlehemu, umrl pa mučeniške smrti v Etiopiji okrog leta 63.
Upodobitve: upodabljajo ga kot apostola s knjigo in svitkom, tudi s čelado, kamni, najpogosteje pa z mečem oziroma helebardo (tudi sekiro ali sulico).
»Predlagali so dva, Jožefa, ki se je imenoval Barsaba, z vzdevkom Just, in Matija … In žrebali so zanju, žreb pa je določil Matija, in pridružili so ga enajstim apostolom« (Apd 1, 23.26).
Vir: Družina

Romanje alkoholikov in vseh, ki trpijo zaradi alkohola in drugih odvisnosti
2022-03-05 10:00 - 17:00
Postni čas je čas spokornosti, čas želje po spreobrnjenju in poboljšanju. Na prvo soboto, 5. marca 2022, v postnem času v baziliko Marije Pomagaj na Brezjah priromajo tisti, ki tako ali drugače trpijo od različnih odvisnosti. K Mariji Pomagaj priromajo alkoholiki in vsi, ki trpijo zaradi alkohola in drugih odvisnosti. Da Ona pri svojem Sinu izprosi moči, milosti in blagoslova, da bi se v vsakdanjem življenju reševali spon, ki bremenijo.
Prošnje in zahvale bomo izročili Mariji pri sv. maši ob 10. uri v Baziliki Marije Pomagaj, ki jo bo vodil cistercijanski opat p. Maksimilijan File. Prav lepo povabljeni, da se ob Mariji učimo izbirati pravo pot iz objema alkohola ter biti solidarni drug z drugim. Prenos bo tudi na TV Golica. Vsa gradiva so v elektronski obliki na voljo tudi na www.karitas.si/post.
Slovenska Karitas

Arhijerejska liturgija za mir v Ukrajini
2022-03-05 18:30
Ukaz ruskega predsednika Vladimira Putina o napadu na Ukrajino nas je pretresel. Omahovali smo med osuplostjo, nevero in ogorčenjem. Obenem pa smo spoznali, da smo tudi v 21. stoletju ljudje sposobni odločitev in dejanj, za katere smo bili prepričani, da smo jih pustili za sabo.
Kristjani hočemo na takšne dogodke odgovoriti na dva načina: s solidarnostjo do žrtev agresije, ki jo lahko pokažemo preko Slovenske karitas, in s pomnoženo molitvijo za mir in pravičnost. Zato vas vabimo k svetemu bogoslužju za mir v Ukrajini, ki ga bo v soboto, 5. marca 2022, ob 18.30 v ljubljanski stolnici daroval hrvaški grkokatoliški škof vladika Milan Stipić ob somaševanju duhovnikov. Pel bo ekumenski pevski zbor.
Ukrajinci in prijatelji Ukrajine povabljeni, da bomo skupaj molili z mir.
msgr. Stanislav Zore OFM
ljubljanski nadškof

Večer +
2022-03-08 19:00
Vsi mladi vabljeni, da se v torek, 8. 3. 2022, ob 19.00, udeležite marčevskega Večera Plus+, v Antonovem domu na Viču.

Vir: Facebook profil Katoliške mladine
