Srečanje nadškofa s katehumeni in podelitev Svetega pisma
2025-12-14 16:00 - 17:30 (Europe/Ljubljana)
Ljubljanski nadškof bo 14. decembra, na 3. adventno nedeljo, ob 16. uri, v ljubljanski stolnici daroval sveto mašo, pri kateri se bo srečal s katehumeni in jim podelil Sveto pismo.

Bogoslužna priprava na božič – božična osemdnevnica
2025-12-17 - 2025-12-24
Sklepno obdobje adventnega časa v Katoliški Cerkvi začenjamo 17. decembra z božično osemdnevnico, ki predstavlja neposredno bogoslužno pripravo na božič.
Splošna razlaga božične osemdnevnice
Sklepno obdobje adventnega časa v Katoliški Cerkvi začenjamo 17. decembra z božično osemdnevnico, ki predstavlja neposredno bogoslužno pripravo na božič. Bogoslužna priprava v obliki osemdnevnice vernikom želi približati hrepenenje in pričakovanje Gospodovega rojstva. Pomembno vlogo in slovesni ton v tem času pri bogoslužju dajejo posebne antifone, imenovane tudi O – odpevi, ki so odpevi pred Marijinim slavospevom Magnificat (prim. Lk 1,47–55). Antifone razlagajo prispodobe iz bogate svetopisemske simbolike, ki napoveduje Jezusovo rojstvo. Njihov namen je pospešiti in spodbuditi veselo pričakovanje. V osmih dneh se zvrstijo naslednje antifone, pri čemer se vsaka izmed njih začne z odpevom: O Modrost, O Gospod in Voditelj, O korenina Jesejeva, O ključ Davidov, O Vzhajajoči, O Kralj narodov ter O Emanuel.
Pojma božična osemdnevnica ne smemo enačiti s pojmom božična osmina. Prva predstavlja neposredno pripravo na božič, druga pa je obdobje osmih dni, ki jih v bogoslužju obhajamo po božiču.

Strokovna razlaga božične osemdnevnice in O – odpevi
Liturgična navodila govorijo le o posebni pripravi na praznovanje Gospodovega rojstva. Ta priprava se začne 17. decembra in znaša le osem dni priprave. Ker je 24. decembra že sveti večer, se ta priprava praktično omeji na en teden. Prav temu tednu ustreza sedem spevov, ki se v latinščini imenujejo Antiphonae Majores ali O – antifone, tudi O – odpevi, saj se sleherna začne s črko »O«, s katero ob hrepenenju izražamo tudi začudenje.
Te antifone pozna Cerkev že iz časa Amalarija iz Metza (+ 851 po Kr.), ki je predstavnik alegoričnega načina razlaganja bogoslužja. O antifonah pravi takole: »Antiphonae, quae habent omnes O in capite, signum quoddam admirabile et investigabile ostendunt nobis in his diebus celebrari.« To so: O Sapientia, O Adonai, O radix Jesse; O clavis David, O Oriens, O Rex gentium, O Emmanuel, ki se v Molitvenem bogoslužju nahajajo pred Marijinim hvalospevom – Magnificat, pri maši pa stojijo kot vrstica pri aleluji. Tem sedmim antifonam je za 24. december dodana antifona iz prvih večernic praznika Gospodovega rojstva Cum ortus fuerit sol de caelo (Ko bo jutri sonce vzšlo, bomo videli najvišjega Kralja, ki prihaja …) tako, da jih je osem. Iz tega sledi, da gre za osemdnevno pripravo na praznik Gospodovega rojstva.
Iz zgodovine razvoja bogoslužja vemo, da je rimski obred poznal le sedem O – antifon, medtem ko so druge Cerkve poznale podobne antifone in tudi več kot rimska Cerkev: devet ali celo dvanajst. Po tej različnosti se je kljub rimskim sedmim antifonam ustalil izraz novena kot priprava na praznik za razliko od octava, ki je osemdnevno praznovanje praznika.
Rimske O – antifone pripisujejo papežu Gregorju Velikemu (540–604 po Kr.) in tvorijo v akrostihu od zadaj naprej zanimivi besedi »ero cras«, (v bodoče bo … ali jutri bo …), izraz upanja, ki ga sedaj vsebuje antifona za zadnji dan devetdnevnice. Skratka, izraz novena ali devetdnevnica ima simbolni pomen. To je sveti čas pobožnega in veselega pričakovanja.
Strokovno razlago je pripravil profesor liturgike na Teološki fakulteti Univerze v Ljubljani izr. prof. dr. Slavko Krajnc.
Vir: Katoliška Cerkev

Biblična šola Evangelii gaudium 2025/2026
2025-12-18 17:00 - 18:30, 2026-01-22 17:00 - 18:30
Papež Frančišek v apostolski spodbudi Evangelii gaudium – Veselje evangelija predstavi Sveto pismo kot temeljni vir prenove osebnega življenja vernika in življenja vse Cerkve ter spodbuja k njenemu vsakodnevnemu branju. Biblična šola Evangelii gaudium želi biti odgovor na spodbude papeža Frančiška, da bi ponovno odkrili Sveto pismo kot knjigo življenja, kot živo Besedo, ki je namenjena nam in lahko spreminja naše življenje.
Novo študijsko leto (2025/2026) bomo posvetili modrostnim besedilom.
V Biblični šoli bomo enkrat mesečno predstavili izbrane odlomke modrostnih besedil, med katere sodijo knjige iz Stare zaveze: Job, Pregovori, Pridigar (Kohelet), Sirahova knjiga, Knjiga modrosti, Psalmi in Visoka pesem.
Vsako srečanje bo obsegalo predstavitev izbranega modrostnega odlomka, zgodovinski in literarni okvir, razlago ter poglobljeno razpravo.
Uvodno besedo bo imel celjski škof msgr. dr. Maksimilijan Matjaž, predavala pa bosta dr. s. Snežna Večko in dr. Samo Skralovnik ter drugi gostujoči predavatelji.
Predavanja bodo potekala po ZOOM vsak 4. četrtek (zaradi praznikov kdaj 3. četrtek) v mesecu od 17:00 do 18:30.
V letu 2025 bodo predavanja potekala ob naslednjih terminih:

23. oktobra,
27. novembra in
18. decembra.

V letu 2026 bodo predavanja:

22. januarja,
26. februarja,
26. marca,
23. aprila,
28. maja ter
25. junija (živo).

Prijave na: info@biblicnogibanje.si
V spletno predavalnico lahko vstopite preko spletne povezave.
Vir: Katoliška Cerkev

Obletnica začetka oddajanja slovenskega programa na Radiu Vatikan
2025-12-21 08:00 - 17:00
21. decembra 1947 je začel Radio Vatikan redno oddajati program v slovenskem jeziku. Skupaj s slovenskim programom je radio začel oddajati tudi v češčini, hrvaščini in slovaščini. Direktor slovenskega programa Radia Vatikan je p. Ivan Herceg SJ, dopisnik iz Slovenije pa je p. Ivan Rampre SJ.
Slovenska oddaja Radia Vatikan vsak dan obvešča svoje poslušalce o dejavnosti papeža, o življenju Cerkve po svetu in o izbranih dogodkih v Cerkvi na Slovenskem. Prav tako tudi komentira aktualna vprašanja v Cerkvi in družbi.
Slovenski jezik se je prek valov Radia Vatikan prvič zaslišal leta 1931. Redne oddaje v slovenščini so se pričele leta 1948, in sicer na začetku dvakrat na teden, zatem trikrat, od leta 1970 dalje pa vsak dan. Najprej so to bile 15-minutne oddaje, od božiča leta 1999 naprej pa oddaje trajajo po 20 minut.
Leta 2015 je Sveti sedež zagnal nov sistem informiranja, Vatican News. Začel se je 27. junija 2015 z Motu proprijem papeža Frančiška, s katerim je le-ta ustanovil Tajništvo za komunikacijo, ki ga je letos preimenoval v Dikasterij za komunikacijo. Vatican News skuša združiti v eno dosedanje načine komuniciranja Svetega sedeža.
Na portalu so štiri tematska področja, pod katerimi lahko najdete informacije o papežu, Svetem sedežu, krajevnih Cerkvah in tudi o svetu. Novi informacijski sistem so najprej začela ustvarjati uredništva za italijansko, angleško, francosko, nemško, špansko in portugalsko govorno področje, sčasoma pa se jim bo pridružilo še 33 uredništev drugih jezikovnih področij. Med njimi tudi slovensko uredništvo, ki je v Vatikanu prisotno že od božičnega večera 1947, ko so začeli s prvo oddajo Radia Vatikan v slovenskem jeziku.
Izziv za novi informacijski sistem je torej vedno bolje odgovoriti na zahteve poslanstva Cerkve v sodobni kulturi. Cilj tega poslanstva pa je sporočati evangelij usmiljenja vsem ljudstvom, ki živijo v različnih kulturnih okoljih.
Prefekt Dikasterija za komunikacijo je Paolo Ruffini, uredniški direktor pa je Andrea Tornielli.

Vira: Vatican News, www.jezuiti.si

Sveta maša za domovino
2025-12-22 18:30 - 19:30
V ponedeljek, 22. decembra, bo ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore OFM., v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, ob 18.30, daroval sveto mašo za domovino.

Božič, slovesni praznik
2025-12-25
Na božični dan, 25. decembra, v Katoliški Cerkvi praznujemo rojstvo Jezusa Kristusa. Vsebina praznika je povezana s skrivnostjo Božjega učlovečenja. Z Jezusovim prihodom v zgodovino se je Bog dokončno in nepreklicno zavzel za svet in za človeka.[1]
Kako praznovati sveti večer
Natančen datum Jezusovega rojstva ni znan, čeprav je njegovo rojstvo zgodovinsko dejstvo. Po tem dogodku od 6. stoletja naprej štejemo tudi človeško zgodovino. Papež Julij I. (337–352) je za datum Jezusovega rojstva določil 25. december. Čas zimskega solsticija je bil že v predkrščanskih časih obdobje praznovanja in festivalov. Cerkev se je temu prilagodila in obdobju okoli solsticija, ko se dnevi začenjajo daljšati, dala novo vsebino. Ob prihodu nove luči v naravo kristjani praznujemo novo Luč, ki ne bo nikoli ugasnila. Kakor koli natančen datum Jezusovega rojstva za krščanske veroizpovedi danes ni več bistvenega pomena, pač pa je glavna njegova vsebina: Božji Sin se je učlovečil in prišel na svet, da bi človeštvo odrešil njegovih grehov.
V Cerkvi so za božič že zgodaj vpeljali navado trikratnega obhajanja maše (opolnoči, ob zori in podnevi), kakršne nima noben drug praznik. Cerkev še danes ob božiču opravlja trikratno evharistično slavje – vsak duhovnik sme izjemoma opraviti tri maše. Pri polnočni maši je največji poudarek na Jezusovemu rojstvu v hlevu[2] in hvalnici angelov, pri zorni ali pastirski maši se pripoved nadaljuje s pastirji, ki so obiskali Jezusa,[3] s čimer se pripoved o rojstvu konča. Dnevna maša je vsebinsko najgloblja, saj je središčni odlomek iz Svetega pisma vzet iz začetka Janezovega evangelija.[4]
»Ko Bog v polnosti časov pošlje svojega edinega Sina in Duha ljubezni, razodene svojo najglobljo notranjo skrivnost. Bog sam je večno izmenjavanje ljubezni: Oče, Sin in Sveti Duh; in namenil nam je deležnost pri tem večnem izmenjavanju« (Katekizem Katoliške Cerkve 221). V liku Jezusa Kristusa, učlovečenega Božjega Sina, najdemo razlago Boga Očeta, ki nam je razumljiva šele po delovanju Svetega Duha, ki je izlit v našo notranjost.[5]
Z Jezusovim rojstvom Bog postane del zgodovine človeštva. Leto njegovega rojstva deli zgodovino na dvoje: pred in po Kristusu. S trenutkom, ko se je Božji Sin učlovečil, se je svet spremenil. Prišla je Luč, da bi premagala moralno noč človeštva, prišlo je Življenje, da bi se zoperstavilo »kulturi smrti«, prišla je Pot, da bi pokazala, ljudem, ki tavajo v tej »dolini solz«, smer, ki pelje v Nebesa.
Praznik Jezusovega rojstva je za vsakega kristjana priložnost, da se odpre in dovoli, da se Bog rodi v njegovem srcu ter tako utrdi in poglobi svojo vero.
Jaslice
Ne vemo natančno, kdaj so začeli postavljati jaslice po cerkvah in hišah, eno je gotovo, da imajo izvor v božični skrivnosti in da so se nam zdaj tako priljubile, da brez njih ni božiča. So živa predstavitev božične skrivnosti in naš izraz pojmovanja te skrivnosti. Nekateri trdijo, da so jih poznali že v 4. stoletju, vsaj v Betlehemu, sv. Frančišek Asiški pa jih je leta 1223 postavil v gozdu pri kraju Greccio v Umbriji.
Podobe Jezusa, Marije in Jožefa nam brez besed pripovedujejo o Božji ljubezni do nas, pa tudi o ljubezni, ki vlada v sveti Družini.
Pesem Sveta noč
Pesem Sveta noč je nastala za božič leta 1818 v Oberndorfu pri Salzburgu. Župnikov pomočnik Josef Mohr je napisal besedilo, učitelj Franc Ksaver Gruber, cerkovnik in organist v Oberndorfu, pa ga je uglasbil. Na sam sveti večer 1818 je Mohr prinesel Gruberju besedilo s prošnjo, naj ga uglasbi za dva solo glasova in zbor ter pripiše še spremljavo za kitaro. Gruber je to takoj naredil in pesem so peli že pri tisti polnočnici. Sčasoma se je razširila po svetu in postala najbolj znana in najbolj priljubljena božična pesem, brez katere si ne moremo predstavljati božiča.
Božični čas
Božični čas se začenja na predvečer praznika Gospodovega rojstva in traja do nedelje po prazniku Gospodovega razglašenja, to je vključno do nedelje Jezusovega krsta. V središču božičnega časa je božič – praznik Gospodovega rojstva. Praznik nas vsako leto znova spominja, da nas Bog tako ljubi, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak imel večno življenje (prim. Jn 3,17).
Druga božja oseba sprejme po Mariji našo človeško naravo in postane pravi človek. Nevidni Bog postane viden, da ga moremo poslušati in posnemati. Bog postane človek zato, da bi mi živeli Božje življenje. Praznik Gospodovega rojstva – božič, je vedno sodoben, saj je praznik vseh trenutkov našega življenja, ker se more vsak čas izvršiti božja zamenjava. Vsak dan, vsak trenutek nam Bog daje Kristusa, mi pa se moramo po Kristusu darovati Bogu. Božični čas je kratek, a zelo bogat.
Praznik Gospodovega rojstva ima osmino, ki se konča s praznikom Marije, svete Božje Matere. Med osmino je nedelja svete Družine. Drugi zelo pomemben praznik božičnega časa je Gospodovo razglašenje (6. januar). Pri njem gre za razodetje Jezusovega božanstva. Najprej modrim, za tem ob krstu v reki Jordan, nato pa še na svatbi v Kani Galilejski. S praznikom Jezusovega krsta, v nedeljo po Gospodovem razglašenju se konča praznovanje njegovega skritega življenja in začenja spomin javnega oznanjevanja in navzočnosti Božjega kraljestva.

1] Prim. »Bog je namreč svet tako vzljubil, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak bi imel večno življenje« (Jn 3,16).
[2] »In rodila je sina, prvorojenca, ga povila in položila v jasli, ker v prenočišču zanju ni bilo prostora« (Lk 2,7).
[3] »Ne bojte se! Glejte, oznanjam vam veliko veselje, ki bo za vse ljudstvo« (Lk 2,10).
[4] »V začetku je bila Beseda in Beseda je bila pri Bogu in Beseda je bila Bog. Ta je bila v začetku pri Bogu. Vse je nastalo po njej in brez nje ni nastalo nič, kar je nastalo. V njej je bilo življenje in življenje je bilo luč ljudi. In luč sveti v temi, a tema je ni sprejela. Bil je človek, ki ga je poslal Bog; ime mu je bilo Janez. Prišel je zavoljo pričevanja, da bi pričeval o luči, da bi po njem vsi sprejeli vero. Ni bil on luč, ampak pričeval naj bi o luči. Resnična luč, ki razsvetljuje vsakega človeka, je prihajala na svet. Beseda je bila na svetu in svet je po njej nastal, a svet je ni spoznal. V svojo lastnino je prišla, toda njeni je niso sprejeli. Tistim pa, ki so jo sprejeli, je dala moč, da postanejo Božji otroci, vsem, ki verujejo v njeno ime in se niso rodili iz krvi ne iz volje mesa ne iz volje moža, ampak iz Boga. In Beseda je postala meso in se naselila med nami. Videli smo njeno veličastvo, veličastvo, ki ga ima od Očeta kot edinorojeni Sin, polna milosti in resnice. Janez je pričeval o njej in klical: »To je bil tisti, o katerem sem rekel: Kateri pride za menoj, je pred menoj, ker je bil prej kakor jaz.« Kajti iz njegove polnosti smo vsi prejeli milost za milostjo. Postava je bila namreč dana po Mojzesu, milost in resnica pa je prišla po Jezusu Kristusu. Boga ni nikoli nihče videl; edinorojeni Bog, ki biva v Očetovem naročju, on je razložil« (Jn 1,1–18).
[5] Prim. C. Sorč, Troedini Bog, v: Priročnik dogmatične teologije, Družina 2003.
Vir: Katoliška Cerkev

Trikraljevska akcija - koledovanje
2025-12-26 - 2026-01-06
V božičnem času bodo koledniki po domovih nosili veselo novico o Jezusovem rojstvu in zbirali darove za misijone. Za koledovanje po župnijah boste sredi decembra prejeli vsa potrebna gradiva in navodila po pošti. Poročilo o sadovih in nove prošnje bodo kot vedno objavljeni v Trikraljevski reviji in na naši spletni strani. Tisti, ki bi Trikraljevsko akcijo želeli na novo začeti, pokličite v misijonsko središče in poslali vam bomo vsa potrebna uvodna navodila in gradivo za izvedbo akcije.
Zbrane darove lahko prinesete ali nakažete preko položnice v Misijonsko središče Slovenije. Darovi Trikraljevske akcije so namenjeni pretežno slovenskim misijonarjem in misijonarkam ter tistim, ki jih oni priporočijo. V njihovem imenu se vam že vnaprej zahvaljujemo za vsak dar.
Hvala vsem mladim in odraslim kolednikom, ki s svojo dobro voljo širite veselo novico po Sloveniji in hkrati naredite veliko dobro delo. Vabimo vas, da se kolednikom zahvalite pri maši na praznik Gospodovega razglašenja. Hkrati se v čim večjem številu udeležite tudi škofijskih srečanj kolednikov. Vedno je poskrbljeno tudi za družabni program. Natančni datumi in kraji srečanj so objavljeni v napovednem koledarju po škofijah.

Sv. Janez, apostol in evangelist, praznik
2025-12-27
Katoliška Cerkev 27. decembra obhaja god sv. Janeza apostola in evangelista. V zboru Jezusovih učencev je bil Janez najmlajši, v apostolsko službo pa je bil poklican, ko je z bratom Jakobom in očetom Zebedejem popravljal ribiške mreže (Mt 4,18–22, predvsem v. 21 ter Mr 1,16–20, predvsem v. 19). Skupaj z bratom je bil priča Gospodovega poveličanja na gori Tabor (Mt 17,1–13, predvsem v. 1; Mr 9,2–13, predvsem v. 2; Lk 9,28–36, predvsem v. 28) in obujenja Jairove hčerke (Mr 5,21–24.35–43, predvsem v. 37). Ko so Jezusa prijeli, je edini od apostolov ostal v Jezusovi bližini tudi pod križem na Kalvariji. Tam mu je umirajoči Gospod zaupal varstvo svoje matere Marije (Jn 19,16 b–27, predvsem v. 26 in 27).
Apostol Janez je bil doma v Betsajdi ob Genezareškem jezeru in preden je bil poklican za apostola, si je služil kruh kot ribič. Janez, ki je od vsega začetka spadal med Jezusove najljubše učence, je pozneje napisal četrti evangelij in knjigo Razodetja. Umrl je v visoki starosti okrog leta 100.
Simbol evangelista Janeza je orel, saj so ga že od nekdaj primerjali s kraljevsko ptico. Orel je kralj višav in zmore najvišje poleteti. Lastnosti te ptice pripisujejo tudi evangelistu Janezu: orlovski let v višave in orlovske oči. S svojim evangelijem je poletel v nepopisne višave. Sv. Avguštin v razlagi Janezovega evangelija pravi: »Prestopil je vse vrhove zemlje, se povzpel nad vse prostore v ozračju, nad vse višave ozvezdij, presegel je vse zbore in legije angelov. Zakaj če bi vsega tega ne presegel, kar je ustvarjeno, bi ne prišel k tistemu, po katerem je vse to narejeno.«
Besedilo je delno povzeto iz knjige Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

Evropsko srečanje mladih v Parizu
2025-12-28 - 2026-01-01
Evropsko srečanje mladih bo potekalo v Parizu v Franciji od 28. decembra 2025 do 1. januarja 2026. Srečanje bo priložnost, da se povežemo z mladimi iz vse Evrope in v molitvi skupaj vstopimo v novo leto. Prijave že potekajo na spletni strani Katoliške mladine.
Kako poteka ESM?
Evropsko srečanje mladih (ESM) je dogodek, ki ga že več desetletij pripravlja Taizéjska skupnost kot del Romanja zaupanja na Zemlji. Mladi zapustijo poznanost in gotovst domačih držav ter se podajo v neznano, ne da bi vedeli, kdo jih bo sprejel in pogostil. Jim bo gostoljubje izkazala babica, ki v svojem stanovanju že leta živi sama, bo to pastor, ki ima par praznih sob v župnišču ali mlada družina?
PRIJAVNICA
PRIJAVNICA pripravljalna ekipa
Francoska prestolnica bo že šestič gostila srečanje! Lokalni kristjani nas bodo sprejeli v svoje domove in cerkve, tudi v prenovljeno pariško Notre Dame.
Več podrobnosti o ESM

Če se želite udeležiti srečanja in ste starejši od 35 let, nam pišite na mail. Tudi za druge dodatne informacije in vprašanja smo na voljo na tem naslovu.
taize@katoliskamladina.si

ESM Ljubljana 2023
Poseben korak na poti romanja zaupanja na zemlji za nas predstavlja leto 2023, ko je srečanje gostila Slovenija – Evropsko srečanje mladih v Ljubljani je potekalo od 28. 12. 2023 do 1. 1. 2024. Udeležilo se ga je 5.000 mladih iz 48 različnih držav. Vse mlade so sprejeli domačini in jim izkazali gostoljubnost.
Hvala vsem, ki ste bili del srečanja.
Več na: Katoliška mladina
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Družina, slovesni praznik
2025-12-28
V Katoliški cerkvi praznik svete družine obeležujemo v spomin na družinsko skupnost, ki so jo sestavljali Božji Sin Jezus iz Nazareta, njegova mati Marija in krušni oče sveti Jožef. Praznujemo prvo nedeljo po božiču, nedeljo pa poimenujemo nedelja svete družine. Letos bo to 31. decembra.
Zgodovina praznika
Češčenje svete družine je sorazmerno nov pojav, saj se je pojavilo v 17. stoletju, ko je bilo pod tem naslovom ustanovljenih nekaj redovnih skupnosti in so nastale tudi prve umetniške upodobitve. Pobudnik praznika je bil prvi katoliški škof v Quebecu msgr. Fraçois-Xavier de Laval, ki je v svojo škofijo vpeljal praznik svete družine in osnoval Bratovščino svete družine (1665), katere vodstvo je zaupal laiški misijonarki in veliki častilki svete družine Barbe D’Ailleboust. Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je msgr. Lavala leta 1980 tudi razglasil za blaženega.
Vsebina praznika
Življenje nazareške družine je v Svetem pismu skopo opisano. Evangeliji poročajo o Jezusovem rojstvu v Betlehemu (Lk 2,1–7 in Mt 1,18–25), obisku modrih (Mt 2,1–12), begu v Egipt (Mt 2,13–15), vrnitvi iz Egipta (Mt 2,19–23) o Jezusovem darovanju (Lk 2,22–38) ter najdenju v templju (Lk 2,41–52).
Praznik svete družine je v cerkveni bogoslužni koledar leta 1926 uvrstil papež Benedikt XV. (1914–1922). Do takrat so ga obeleževali samo po krajevnih Cerkvah. Papež Benedikt XV. in njegovi predhodniki (zlasti papež Leon XIII.) so praznik podpirali tudi zato, da so izrazili nestrinjanje z razpadanjem tradicionalnega družinskega življenja ter z njim povezanih vrednot, kar se je začelo kazati ob koncu 19. in na začetku 20. stoletja.
Praznik svete družine je tudi praznik vsake človeške družine, ki nastane s poroko med možem in ženo oz. s sklenitvijo zakramenta sv. zakona med zaročencema. Glavni namen dneva je predstaviti vzajemnost, spoštovanje in ljubezen, ki so jih v medsebojnih odnosih živeli Jezus, Marija in Jožef. Družinsko življenje je kraj posvečevanja članov družine, zato je sv. Janez Krizostom (347–407) kristjane spodbujal, naj iz svojih družin ustvarijo družinsko Cerkev. To lahko storijo tako, da osebni odnos z Jezusom postavijo v središče osebnega in družinskega življenja.
Vir: Katoliška Cerkev

Narodni dan molitve za nerojeno človeško življenje
2025-12-28
Praznik nedolžnih otrok, 28. december, je tudi Narodni dan molitve za nerojeno človeško življenje.
Vabimo, da na ta dan še posebej molimo za vse nerojene otroke, splavljene in tiste, ki jim grozi splav, pa tudi prosimo za ozdravljenje ran.
Narodni dan molitve za nerojeno človeško življenje so na pobudo laiških organizacij v Sloveniji, zbranih v Svetu katoliških laikov Slovenije (SKLS), določili slovenski škofje na 65. redni seji SŠK 26. marca 2012 v Novem mestu.

Molitev za duhovno posvojitev nerojenih otrok
Gospod Jezus,
na priprošnjo tvoje Matere Marije,
ki te je z ljubeznijo nosila in rodila,
in svetega Jožefa,
moža žive vere in zaupanja v Božjo previdnost,
ki je skrbel zate,
te prosim za nerojeno dete,
ki sem ga duhovno posvojil,
ker mu grozi smrtna nevarnost.
Prosim te,
daj njegovim staršem moči,
poguma in ljubezni,
da bodo svojemu otroku podarili življenje,
ki si mu ga ti namenil.
Amen.
Vir: Katoliška Cerkev

Zaključek svetega leta v ljubljanski nadškofiji
2025-12-28 16:00 - 17:00
Jubilejno sveto leto se je uradno začelo na sveti večer, 24. decembra 2024, z evharističnim slavjem, ki ga je na Trgu sv. Petra v Rimu vodil papež Frančišek. Temu je sledil obred odpiranja svetih vrat v baziliki sv. Petra.
V naši nadškofiji smo imeli začetek svetega leta s slovesnim romanjem in sveto mašo v stolnici sv. Nikolaja v Ljubljani na nedeljo Svete Družine. Zbrali smo se v cerkvi Marijinega oznanjenja pri frančiškanih. Po molitvi in blagoslovu smo skupaj poromali v stolnico. Svetoletne cerkve v naši nadškofiji so poleg stolnice še bazilika Marije Pomagaj na Brezjah, bazilika Žalostne Matere Božje v Stični in cerkev Marije Pomočnice kristjanov na Rakovniku.
Slovesni zaključek svetega leta bo v ljubljanski stolnici na nedeljo Svete Družine, 28. decembra 2025, s sv. mašo ob 16.00. K sv. maši, ki jo bo vodil nadškof msgr. Stanislav Zore OFM, so povabljeni vsi duhovniki, redovniki, redovnice in verniki. Tudi ob tej priložnosti bomo še lahko prejeli popolni odpustek.

Sv. Marija, Božja mati, slovesni praznik
2026-01-01
Na novoletni dan, 1. januarja, v Katoliški Cerkvi praznujemo praznik Marije, svete Božje Matere ter svetovni dan miru. Prvi dan leta, s katerim začenjamo novo koledarsko leto in pri bogoslužju prosimo za Božji blagoslov, je posebej posvečen Mariji oz. njenemu Božjemu materinstvu.

Pogled v zgodovino

Cerkveni zbor v Efezu
Praznik Marije, svete Božje Matere praznujemo 1. januarja. Grško obliko naslova Theotokos (Bogorodica) – Božja Mati so ji na osnovi razširjene ljudske pobožnosti pripisovali že v 3. stoletju, uradno pa ga je potrdil cerkveni zbor v Efezu leta 431. Takrat je bila potrjena resnica o tem, da sta v Jezusovi osebi dve naravi, Božja in človeška. Od tod izhaja tudi najstarejša verska resnica o Mariji, da je Mati Božjega sina. To je bil povod, da se je pobožnost do Marije, Božje Matere močno razširila. Krščanske skupnosti pa so ji posvetile vrsto cerkva, med katerimi je v Rimu najbolj znana bazilika Svete Marije Velike (Marije Snežne).
Drugi vatikanski cerkveni zbor
Drugi vatikanski cerkveni zbor (1962–1965) v povezavi z Marijinim Božjim materinstvom pravi: »Iz nje je Božji sin privzel človeško naravo, da bi s skrivnostmi svojega življenja na zemlji osvobodil človeštvo od greha«. Dogmatična konstitucija o Cerkvi Marijo 12-krat poimenuje kot Božjo Mater.
Marija je tudi Mati Cerkve. Papež Pavel VI. (1963–1978) je Mariji med zgoraj omenjenim cerkvenim zborom, 21. novembra 1964, podelil naziv Mati Cerkve. Papež je s tem dejanjem posebej poudaril, da je Marija tudi Mati vsakega posameznega vernika, kot ji je to naročil umirajoči sin Jezus na križu, da je namreč Mati vsakega njegovega učenca (prim. Jn 19,26–27).[1]
Lik in zgled Marijine osebnosti za verujoče pomenita izziv za oseben razmislek o njenem pomenu. Marija je priprošnjica, ki lahko izprosi močnejšo ljubezen do Jezusa.

Prazniki, povezani z Jezusovo Materjo Marijo

V cerkvenem letu poleg 1. januarja obeležujemo tudi naslednje praznične dneve, povezane z Jezusovo Materjo Marijo. Marija je najtesneje povezana s skrivnostjo Božjega učlovečenja, kot tudi s skrivnostjo človeškega odrešenja. Naslovi, ki so jih verniki in Cerkev dali Mariji, kot je privilegij, da je brezmadežna, v nebesa vzeta in drugi, imajo temelj v njeni poklicanosti, da je bila Odrešenikova Mati. Naslov Božja Mati izraža Marijino poslanstvo v zgodovini odrešenja in njeno posebno vlogo v skrivnosti Kristusa in Cerkve.
25. marec, Gospodovo oznanjenje Mariji. Na ta dan praznujemo obisk nadangela Gabrijela pri Devici Mariji v Nazaretu. Nadangel ji je sporočil, da bo spočela od Svetega Duha in da se bo dete imenovalo Božji sin (prim. Lk 1,26–38).
15. avgust, Marijino vnebovzetje. Na ta dan obhajamo posebno milost, ki je je deležna Jezusova Mati Marija. Po smrti je bila z dušo in telesom vzeta v nebo. Marijino vnebovzetje je največji Marijin praznik.
8. september, rojstvo Device Marije. Na ta dan praznujemo Marijino rojstvo.
8. december, brezmadežno spočetje blažene Device Marije. Na ta dan praznujemo posebno milost, ki je je bila deležna Devica Marija. Zaradi Božjega materinstva je bila obvarovana madeža izvirnega greha, s katerim smo zaradi greha Adama in Eve zaznamovani vsi ljudje in se nam izbriše pri zakramentu krsta, s katerim se včlenimo v občestvo Cerkve.
Z Marijo so povezani tudi naslednji praznični dnevi:

2. februar, Jezusovo darovanje, svečnica. Štirideset dni po božiču se spominjamo Jezusovega darovanja v templju (prim. Lk 2,22–38). To je spomin na dan, ko sta Mati Marija in krušni oče Jožef Jezusa prinesla v tempelj v Jeruzalemu.
Praznik Marije, Matere Cerkve praznujemo na binkoštni ponedeljek.
25. december, božič – Gospodovo rojstvo. Na božič praznujemo Jezusovo rojstvo v Betlehemu (prim. Mt 1,18–25 in Lk 2,1–7), ki je za veliko nočjo Gospodovega vstajenja od mrtvih drugi največji krščanski praznik.
Praznik svete družine obhajamo v nedeljo po božiču. V primeru, ko med božičem in novim letom ni nedelje, praznik svete družine obhajamo 30. decembra. Člani svete družine so bili Jezus, Devica Marija in mož Device Marije sv. Jožef. Cerkev vernikom njihov način družinskega življenja postavlja za zgled (prim. Mt 2,13–15.19–23).

[1] Ko je Jezus videl svojo mater in zraven stoječega učenca, katerega je ljubil, je rekel materi: »Žena, glej, tvoj sin!« Potem je rekel učencu: »Glej, tvoja mati!« In od tiste ure jo je učenec vzel k sebi.
Vir: Katoliška Cerkev

Gospodovo razglašenje, slovesni praznik
2026-01-06
Praznik Gospodovega razglašenja (epifanije) ali praznik sv. treh kraljev v Katoliški Cerkvi praznujemo 6. januarja.
Praznik Gospodovega razglašenja se v zahodni tradiciji imenuje tudi praznik sv. treh kraljev, s čimer je izraženo vsebinsko dopolnjevanje. Trije kralji (trije modri) podajajo bolj nazorno in živo predstavo o častilcih iz poganskih krajev, ki so prišli pozdravit in molit novorojenega Odrešenika.
Praznik so poleg 25. decembra (božič, praznik Jezusovega rojstva) uvedli na začetku četrtega stoletja in sicer najprej na Vzhodu in nato še na Zahodu. Z besedo epifanija so začeli označevati predvsem prihod modrih z Jutrovega (Vzhoda), saj pomeni prikazanje oz. razglašenje. Obisk modrih je opisan v Matejevem evangeliju (prim. Mt 2,1–12). Pisec omenjenega evangelija ne navaja števila oseb, pač pa pravi, da so prinesli trojen dar: zlato, kadilo ter miro in od tod tudi sklep, da so bili darovalci trije. Njihova imena v evangeliju niso zapisana, v različnih inačicah pa so znana iz treh legend. Imena iz zadnje so se razširila na Zahodu in se glasijo: Gašper, Miha in Boltežar.
Jezus se je najprej razodel pastirjem, nato pa kljub svojemu uboštvu in nebogljenosti tudi trem zastopnikom poganskih narodov. Modri so namreč že v prvi Cerkvi veljali za predstavnike poganskega sveta, saj so bili v njih na nek način h Kristusu pritegnjeni vsi narodi zemlje. To pomeni tudi začetek misijonskega poslanstva Cerkve. Modre je po izročilu in svetopisemskem besedilu vodila zvezda, ki jih je privedla k Jezusu. Jezusa so molili in ga priznali za mesijanskega kralja ter ga »razglasili« med svojimi rojaki.
Večer pred praznikom je po izročilu tretji sveti večer (prvi je pred božičem, drugi pa na silvestrovo pred novim letom), zato je na Slovenskem v navadi kropljenje z blagoslovljeno vodo in kajenje s kadilom po vseh prostorih hiše, na vhodna vrata pa se napiše začetnice imen treh kraljev z letnico novega leta: 20 + G + M + B + … .
Vir: Katoliška Cerkev

Pevski vikend z naslovom Pod Jezusovim vodstvom
2026-01-09 - 2026-01-11
Zborovodje cerkvenih otroških pevskih zborov vabimo, da svoje pevce in sebe prijavite na pevski vikend z naslovom Pod Jezusovim vodstvom.
Čas bomo našli za prepevanje že znanih in učenje novih pesmi, uvajanje v bogoslužje, druženje in molitev. Program je namenjen otrokom skupaj z njihovim zborovodjo. Utrinke iz preteklih let si lahko pogledate na povezavah: 2024, 2025.
Kdaj? Od 9. do 11. januarja 2026.
Kje? V Repnjah v Domu matere Margarete
Za prijavo izpolnite obrazec.
Ali kontaktirajte s. Emo (040 637 755, ema.alic@solske-sestre.si) ali s. Klaro (031 646 490, klara.jarc@ssfcr.org).
Več informacij na tej povezavi.
Vir: Katoliška Cerkev

Srečanje Žejni Besede
2026-01-09 19:00 - 20:30
Dogodek osebe Katoliška mladina

Župnija Ljubljana Štepanja vas

Smo mladi odrasli v Cerkvi z željo po medsebojnem povezovanju in skupni rasti v veri za poglobitev odnosa z Bogom in z drugimi.
Na srečanjih bomo skupaj molili in slavili Boga ter skupaj z gosti in predavatelji odpirali aktualne teme s katerimi se soočajo mladi odrasli v današnjem svetu. Omogočiti želimo mladim odraslim prostor za nadaljnjo rast v Besedi in skozi odnose usmerjati njihovo pot k Bogu.
Naša srečanja bodo potekala vsak drugi petek v mesecu.

Vir: FB profil Katoliške mladine

Sveta maša za zakonce, ki si želijo otrok
2026-01-10 18:00 - 19:00
Se soočata s preizkušnjo, ko otroka ni in ni? Potem sta lepo vabljena k sv. maši v župnijo Sv. Duh – Celje, v soboto 10. januarja ob 18.00. uri. Sv. mašo bo upokojeni nadškof Marjan Turnšek daroval za vse zakonce, ki hrepenijo po potomstvu. Med mašo bo tudi pričevanje zakonskega para o njunem soočanju s preizkušnjo, ko otroka ni in ni ter molitev za dar življenja.
Vir: Katoliška Cerkev

Ženski večer: Edinstvena - v prinašanju veselega oznanila
2026-01-10 19:00 - 20:00
Vabljene vse generacije žensk na ženski večer z naslovom Edinstvena – v prinašanju veselega oznanila, ki bo v soboto, 10. januarja 2026, ob 19.00 v dvorani glasbene šole Rakovnik.
Z nami bo gostja Urška Valjavec – žena, mama štirih otrok in ženska globoke vere. Iskreno bo spregovorila o družini, zaupanju in življenjskih preizkušnjah, ki so jo oblikovale.
Pričevanju bo sledila adoracija in priložnost za sveto spoved, večer pa bomo zaključile z druženjem ob domačih dobrotah. Pred začetkom dogodka bo možnost udeležbe pri sveti maši v cerkvi Marije Pomočnice na Rakovniku ob 18.30. Zaželene so prijave po e-pošti: meta.kozin@gmail.com.
Iskreno se veselimo druženja z vami!
Vir: Katoliška Cerkev

Podelitev služb lektorata in akolitata
2026-01-11 09:00 - 11:00
Na nedeljo Jezusovega krsta, 11. januarja, bo ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore, v ljubljanski stolnici, pri sveti maši ob 9. uri, podelil bogoslovcem in pripravnikom za stalni diakonat, službe bralca Božje besede in mašnega pomočnika.

Ad limina Apostolorum
2026-01-12 - 2026-01-17
Slovenski škofje bodo od 12. do 17. januarja 2026 v Rimu na obisku Ad limina Apostolorum. Latinsko poimenovanje tega obiska dobesedno pomeni »obisk na grobovih apostolov« in se nanaša na romanje škofov v Rim, kjer molijo na grobovih apostolov Petra in Pavla in se srečajo s papežem.
V sklopu napovedanega obiska se bodo slovenski škofje srečali s svetim očetom Leonom XIV., obiskali pa bodo tudi dikasterije rimske kurije ter molili na grobovih prvakov apostolov. Ob sklepu obiska Ad limina, bodo škofje darovali sveto mašo za slovenske romarje v baziliki sv. Pavla izven obzidja v petek, 16. januarja 2026, ob 17. uri.
Obisk Ad limina ima velik duhovni, cerkveni in pastoralni pomen. Ni le priložnost za molitev, ampak predstavlja tudi trenutek občestva med škofi in svetim očetom. S papežem se škofje pogovarjajo o razmerah v svojih škofijah, pastoralnih izzivih in prihodnjih perspektivah. Obisk Ad limina je potrditev vezi med papežem in škofi, nasledniki apostolov ter znamenje edinosti v Cerkvi. Preko obiska Ad limina škofje utrdijo vezi edinosti in povezanosti s svetim očetom, ki predstavlja edinost v Katoliški Cerkvi.
Kaj je obisk Ad limina Apostolorum?
Gre za zelo dolgo tradicijo v življenju Cerkve — ki jo že stoletja urejajo posebni dokumenti — v okviru katere se škofje iz vsega sveta vsakih pet let zberejo v Vatikanu, da bi utrdili vezi edinosti in občestva s papežem ter pregledali stanje vere in verskega življenja v svojih škofijah. Obiski služijo svetemu očetu in njegovim sodelavcem v rimski kuriji, da pridobijo informacije o posameznih škofijah, njihovih težavah, pobudah, izzivih in evangelizaciji. Škofje so po pravu dolžni vsakih pet let oziroma po programu, ki ga določa Sveti sedež, obiskati grobove apostolov Petra in Pavla ter svetemu očetu, nasledniku apostola Petra, podati poročilo o stanju škofije, ki jim je zaupana (prim. Zakonik cerkvenega prava, kann. 399-400). Obisk Ad limina je dolžnost, ki izhaja iz tradicije Cerkve in je naložena škofom osebno.
Od kod izvira obisk Ad limina?
Razlog za obiske Ad limina Apostolorum najdemo v pismu svetega Pavla Galačanom, ko apostol pripoveduje o svojem 15-dnevnem bivanju pri apostolu Petru, med katerim sta pregledala širjenje vere. To se lahko šteje za prvo srečanje medsebojne pomoči in izmenjave mnenj o posebnih temah. Glede izraza »obiski Ad limina Apostolorum«: v prvih stoletjih zgodovine Cerkve so grobove apostolov Petra in Pavla v kanonskem jeziku imenovali »limina Apostolorum«; zato so se romarska potovanja, ki so imela za cilj prav te grobove, imenovala »ad limina«. Natančneje: obiski, ki so jih morali škofje opraviti v Rimu v določenih časovnih presledkih, so bili uvedeni v skladu z obveznostjo, ki jo je leta 743 uvedel papež sv. Zacharija. Ta obveznost, vključena v Gracijanov dekret, je bila pozneje ponovno potrjena s konstitucijo Romanus Pontifex z dne 20. decembra 1585, ki je določila, da morajo biti ti obiski triletni, in s konstitucijo Quod sanctaBenedikta XIV. z dne 23. novembra 1740. V današnji obliki jo je določil papež Pij X. (31. decembra 1909) in vključuje obisk grobov apostolov Petra in Pavla ter predstavitev papežu.
Zakaj je obisk pomemben?
Obiski koristijo škofom pri vodenju krajevne Cerkve, pa tudi svetemu očetu, da iz prve roke izve za vprašanja Cerkve v različnih predelih sveta.
Papeža ne bodo obiskali samo škofje, ampak bo obisk Ad limina opravila celotna Cerkev v Sloveniji, ki se je v zadnjih mesecih prek svojih uradov, delovnih teles in organizmov soudeležbe posameznih škofij ter Slovenske škofovske konference pripravila, da bo v Rimu predstavila podrobne opise poti, perspektiv, problemov, pastoralnih in socialnih realnosti, v katerih živimo. Celotna krajevna Cerkev v Sloveniji, kot izraz različnih pastoralnih realnosti, služb, karizm, celotnega evangelizacijskega delovanja in Božjega ljudstva, ki se vsak dan sooča s problematikami, situacijami, kulturami in ljudmi na istem ozemlju, vstopa v dialog z univerzalno Cerkvijo prek srečanj z vsakim dikasterijem rimske kurije za posebne pristojnosti in predvsem v dialogu s papežem, ki je »znak enotnosti v veri in ljubezni«.
Slovenski škofje so zadnje tovrstne uradne obiske v Rimu opravili aprila 2001, januarja 2008 ter februarja 2018.
Tajništvo SŠK
Vir: Katoliška Cerkev

Obletnica priznanja samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije s strani Svetega sedeža
2026-01-13
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav).
Izjava Slovenske škofovske konference ob mednarodnem priznanju samostojne države Slovenije – 15. januar 1992
Mednarodno priznanje samostojne in suverene države Slovenije je edinstveni dogodek v zgodovini slovenskega naroda. Splošnemu veselju se pridružuje tudi Slovenska škofovska konferenca in izreka svoje čestitke ter najboljše želje vsem državljanom in vodstvu naše mlade države. Prepričani smo, da je ob mednarodnem priznanju državo Slovenijo priznal tudi Bog sam, zato nanjo kličemo posebni božji blagoslov.
V tem trenutku pa se s posebno hvaležnostjo spominjamo vseh v naši sedanjosti in bližnji in daljnji preteklosti, ki so ta izjemni trenutek pripravljali s svojim kulturnim, političnim, socialnim, gospodarskim, vzgojnim in verskim delovanjem. Mnogi so za demokracijo in svobodo, ki smo ju končno doživeli, veliko pretrpeli ali celo dali življenja. Iskreno smo hvaležni vsem, ki so kakor koli prispevali, da smo dočakali ta dan.
Svoje priznanje izrekamo političnemu vodstvu naše države, ki se je v teh zadnjih časih za to posebno prizdevalo. Veseli smo, da so med temi zaslužnimi ljudmi tudi mnogi člani katoliške Cerkve. Vse spodbujamo, da svoje delo nadaljujejo v nesebičnem služenju domovini. Prav tako se zahvaljujemo vsem prijateljem po svetu, našim rojakom in drugim, ki so nas razumeli in nas podpirali v naših upravičenih prizadevanjih. S posebno hvaležnostjo se spominjamo vsega, kar so za mir in našo samostojnost naredili papež Janez Pavel II. in njegovi sodelavci, ko je Vatikan že 13. januarja 1992 pred drugimi priznal državi Slovenijo in Hrvaško.
Z doseženim mednarodnim priznanjem smo obrnili stran narodove zgodovine. Pred nami je zelo zahtevna prihodnost. Od nas vseh terja medsebojno spoštovanje, kulturni dialog, odprtost in razumevanje, slogo in pošteno sodelovanje. Mednarodno priznana slovenska država bo imela svoj pomen predvsem tedaj, če bo pospeševala ne le svoje gospodarsko in politično uveljavljanje, temveč tudi duhovno blaginjo, kulturni, moralni in verski napredek vseh naših državljanov. Za to si hočemo prizadevati tudi v prihodnje. K temu delu v suvereni državi Sloveniji vabimo vse katoliške vernike in vse druge sodržavljane v zaupanju za božjo pomoč.
Msgr. dr. Alojzij Šuštar
Ljubljanski nadškof metropolit in
predsednik Slovenske škofovske konference
Ljubljana, 15. januarja 1992

Msgr. Anton Jamnik o poteku dogodkov s priznanjem samostojne države Slovenije
1. Papež Janez Pavel II. se je sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav). Natančna analiza zgodovinarjev bo lahko podrobneje argumentirala, kako je bilo to priznanje odločilnega in ključnega pomena za druga priznanja, ki so temu sledila. Ker sem bil v letih 1990-1994 tajnik pri nadškofu Šuštarju se natančno spomnim, kako se je nadškof Šuštar razveselil tega priznanja za katero se je v tesnih prijateljskih odnosih s tedanjim papežem Janezom Pavlom II. prizadeval. Prav tega dne (13. januarja 1992) je bila neka slovesnost v Cankarjevem domu in k nadškofu je pristopil tedanji zunanji minister dr. Rupel in nadškofu čestital ter se mu zahvalil, da je na vse mogoče načine od prvih demokratičnih volitev in plebiscita 1990. bil tesno povezan s Svetim sedežem in tedanjim papežem Janezom Pavlom II. Iz zelo zanesljivih virov vsaj dveh pomembnih Slovencev v Rimu sem kasneje izvedel, da se je papež Janez Pavel II. sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije. Tako naj bi 12. januarja 1992 mimo proceduralnih postopkov (ali običajnega diplomatskega čakanja na to kako, se bodo drugi odločili) sprejel odločitev o priznanju samostojne države Slovenije. Res je, da je nekaj držav že preje priznalo Slovenijo, toda moralna in simbolna vloga, ki jo ima Sveti sedež v svetovnem dogajanju, je bila, to lahko danes povsem mirno in argumentirano trdimo, ključnega in odločilnega pomena ter povsem jasna in izrecna podpora Sloveniji, da se vrne v evropsko skupnost kot samostojna država.
2. Sveti sedež je že leta pred priznanjem zelo intenzivno in veliko mero razumevanja podpiral ustanovitev in priznanje samostojne države Slovenije
Ko se je po volitvah leta 1990 in po plebiscitu istega leta decembra ustvaril nov položaj v Jugoslaviji in Sloveniji, je Sveti sedež z vso pozornostjo spremljal novo nastale razmere. »Kmalu se je pokazalo, da obstaja resna nevarnost, da se bodo obstoječe napetosti še povečale in celo izrodile v konflikt. Zato je sveti sedež konec januarja 1991 jasno pozval:
– k spoštovanju pravice narodov do samoodločbe
– k spoštovanju človekovih pravic in pravic narodnih skupnosti
– k odpovedni uporabi sile pri reševanju nesporazumov
– k neutrudnemu iskanju dialoga med sprtimi stranmi
– k vzpostavitvi mirnega sožitja med narodi Jugoslavije ob medsebojnem spoštovanju in pravičnosti.«[1]
Ta načela, ki jih je poudaril Sveti sedež so bila jasna podpora tudi slovenskim prizadevanjem za samostojno državo. Podobne zahteve so se še večkrat ponovile, tako pri papeževih govorih (30. januarja, 21. aprila, 8. maja, 23. maja 1991), kakor tudi na mednarodni ravni, še posebej na srečanjih Konference za varnost in sodelovanje v Evropi (KVSE). Ta prizadevanja in posredovanje Svetega sedeža so se še bolj okrepili po razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrvaške 25. junija 1991. Omenili smo že papeževo posredovanje 28. junija, 29. junija, 3. julija, omeniti pa velja še njegovo posredovanje 21. julija, 24. julija, 26. avgusta ter 5. septembra 1991.[2]
Sveti sedež je podprl oblikovanje mednarodnega soglasja o primernosti takojšnjega priznanja obeh novih držav, Slovenije in Hrvaške. S tem namenom je kardinal državni tajnik 26. novembra 1991 izročil ambasadorjem držav članic KVSE memorandum. V njem se sklicuje na načela mednarodnega prava in odredbe jugoslovanske ustave iz leta 1974 glede pravice do odcepitve od federacije in priporoča začetek sporazumnega in pogojnega priznanja neodvisnosti Slovenije in Hrvaške in drugih republik, ki bi se za to odločile. Ta postopek podelitve pogojnega priznanja je bil vezan na zahtevo, da se republike formalno obvežejo,
– da bodo spolnjevale zakonite zahteve, vsebovane v dokumentih KVSE,
– še posebej glede zaščite človekovih pravic,
– glede demokracije
– in zaščite narodnih manjšin.[3]
“Sveti sedež je z izjavo Tiskovnega urada 20. decembra 1991 bolj podrobno opredelil svoje stališče glede krize v Jugoslaviji in z diplomatskimi notami zunanjim ministrstvom Slovenije in Hrvaške sporočil svojo pripravljenost priznati njihovo suverenost in neodvisnost, hkrati pa je postavil pogoje glede tega priznanja. Ko je Sveti sedež 13. januarja 1992 prejel formalno obvezo Republike Slovenije in Republike Hrvaške, da bosta spoštovali te pogoje, je prišlo tudi do priznanja samostojnosti.”[4]
Na srečanju ministrskega sveta zunanjih ministrov držav članic KVSE, ki je zasedal v Pragi 30. in 31. januarja 1992, je nadškof Msgr. Jean-Louis Tauran, tajnik oddelka za odnosa z državami, takole povzel stališče Svetega sedeža: “Sveti sedež je vedno upal, da se bo mogoče izogniti konfliktu v Jugoslaviji. Zato je, od začetka krize vztrajal pri zahtevi, da se federativne republike navdihujejo pri urejanju medsebojnih odnosov na 10 načelih zaključnega helsinškega dokumenta, po drugi strani pa, da čimprej začnejo z ustavnimi reformami, ki bodo pospeševale spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravicami narodnih manjšin in tako ustvarijo pogoje za demokracijo in za resnično pravno državo. Razvoj dogodkov in predvsem uporaba orožja so na žalost spremenili to upanje v iluzijo.
Priznavajoč obstoj Hrvaške in Slovenije – to priznanje ni bilo naperjeno proti nikomur – je Sveti sedež vzel na znanje položaj, ki je bil posledica legitimnih in na demokratičen način izraženih teženj. Ko je za to priznanje postavil zahteve, je Sveti sedež želel predvsem pospešiti uresničitev vseh obveznosti, ki so bile sprejete v helsinškem procesu, in podčrtati dejstvo, da bo KVSE morala biti porok zaupanja v vprašanjih, ki se nanašajo na položaj narodnih manjšin. S tem je Sveti sedež hotel, da se te nove države hkrati s priznanjem samostojnosti in neodvisnosti svečano obvezujejo, da bodo prispevale h gradnji Evrope – Evrope človekovih pravic in demokracije.”[5]
Priznanje Svetega sedeža samostojne države Slovenije 13. januarja 1992 je bilo odločilnega pomena za ostala priznanja, ki so temu sledila (15. januar 1992) in za vključevanje mlade države v mednarodno skupnost.Ob tem so zanimivi tudi vsebinski poudarki oziroma neke vrste pogoji, ki so povezani s priznanjem. Vsekakor je Sveti sedež zelo dobro poznal slovenske razmere in zato opozoril na tisto, kar je bilo zares ključnega pomena pri postopni graditvi vedno bolj demokratične dežele.
3. Državotvorna vloga Katoliške Cerkve v Sloveniji
Katoliška Cerkev v Sloveniji je v zgodovini tesno povezana z narodom, njegovo kulturo, jezikom in samozavestjo. Ob dogodkih, ki so povezani z njeno osamosvojitvijo, se je predvsem zavzemala za uveljavljanje človekovih pravic pod moralnim vidikom, za svobodo in enakopravnost slovenskega naroda in njegovo samostojnost. Tesna povezanost Cerkve s slovenskim narodom je razumljiva samo z vidika zgodovinskega razvoja slovenskega naroda, ki je prek krščanstva in Cerkve stopil v Evropo in evropsko kulturo.
Vodstvo Cerkve je ves čas, še posebej pa potem, ko so bile napovedane prve svobodne volitve v Sloveniji, z vso jasnostjo opozarjalo na odgovornost krščanskih laikov, da prispevajo svoj delež v družbenem dogajanju in se odločajo po svoji vesti. O tem nam govorijo izjave, ki so jih slovenski škofje zapisali pred spravno slovesnostjo v Kočevskem Rogu, pred plebiscitom, na dan osamosvojitve in tudi pozneje. V osamosvojitveno dogajanje so se dejavno vključevali kristjani v Sloveniji, zamejstvu in po svetu. Velikega pomena je bila tudi podpora škofovskih konferenc večine evropskih držav, Združenih držav Amerike in Kanade. Prav posebno vlogo pa je pri osamosvojitvenih prizadevanjih Slovenije imel Sveti sedež, ki je 13. januarja 1992 med prvimi priznal samostojno državo Slovenijo in s tem odločilno vplival na druga priznanja, ki so sledila 15. januarja in pozneje.
msgr. dr. Anton Jamnik, ljubljanski pomožni škof
[1] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, v: Bogoslovni vestnik 61 (2001), 227.
[2] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[3] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[4] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[5] Navaja I. Jurkovič v razpravi Dejavnost Svetega sedeža za mir, 229.

Zgodovinski oris delovanja apostolske nunciature v Republiki Sloveniji
Apostolska nunciatura v Ljubljani je diplomatsko predstavništvo Svetega sedeža v Republiki Sloveniji. Papeško predstavništvo ima diplomatski značaj in status veleposlaništva. Apostolski nuncij je osebni in stalni predstavnik papeža tako v Katoliški Cerkvi kot pri oblasteh Republike Slovenije.
Poslanstvo apostolskega nuncija je, da tesneje in bolj učinkovito izraža skrb rimskega papeža za dobro Slovenije. V soglasnem delovanju s škofi bdi nad poslanstvom Cerkve s tem, da vzdržuje stike s civilnimi oblastmi, Cerkvijo ter drugimi krščanskimi in verskimi skupnostmi.
Državljani Slovenije smo leta 1990 izrazili željo po neodvisnosti, ki je bila ustavno določena tudi z referendumom leta 1991. Mednarodna skupnost je izbiro Slovencev priznala v skladu z Listino Združenih narodov in Helsinških sporazumov.
Sveti sedež je neodvisnost Republike Slovenije uradno priznal 13. januarja 1992. Temeljna izhodišča za ta korak so bila spoštovanje pravice narodov do samoodločbe; zavračanje uporabe sile ter sprejemanje dialoga kot edinega sredstva za doseganje pravičnih in mirnih rešitev. Odločitev Svetega sedeža je k takšnemu razmišljanju pomagala tudi drugim državam.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je za prvega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji 24. junija 1992 imenoval naslovnega nadškofa v Doclei in tedanjega nuncija na Malti ter v Republiki San Marino s sedežem na Malti msgr. Piera Luigija Celato. Obisk predsednika Republike Slovenije Milana Kučana (1992), predsednikov vlad (1992 in 1993) in drugih ministrov v Vatikanu so okrepili odnose med državama. Sveti sedež je 19. februarja 1993 tudi potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
Po premestitvi nuncija Celate februarja 1995 je v kratkem obdobju ad interim posle neposredno iz Vatikana vodil msgr. Xavier Desire. Papež Janez Pavel II. je 26. julija 1995 za prvega stalnega nuncija v Ljubljani imenoval naslovnega nadškofa v Biblu, do takrat apostolskega nuncija v Alžiriji in Tuniziji ter apostolskega delegata v Libiji msgr. Edmonda Farhata.
Tretji apostolski nuncij v Republiki Sloveniji msgr. Marian Oleš je službo nastopil 17. decembra 2001, vendar zaradi zdravstvenih razlogov na tem mestu ni dolgo ostal.
Papež Janez Pavel II. je 15. maja 2002 za četrtega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji imenoval nadškofa Giuseppa Leanzo, 9. aprila 2003 pa za petega nuncija naslovnega nadškofa v Tamadi in dotedanjega apostolskega nuncija v Argentini msgr. Santosa Abrila y Castellója. Msgr. Castelló je bil hkrati imenovan tudi za apostolskega nuncija v Bosni in Hercegovini.
Papež Benedikt XVI. je 10. februarja 2011 za šestega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji s funkcijo apostolskega delegata na Kosovu imenoval naslovnega nadškofa mesta Caorle in apostolskega nuncija na Madžarskem msgr. Juliusza Janusza. Svoje delo v Sloveniji je msgr. Janusz sklenil oktobra 2018.

Papež Frančišek je 19. marca 2019 za sedmega apostolskega nuncija imenoval nadškofa msgr. dr. Jean-Marie Speicha. Msgr. Speich je naslovni nadškof kraja Sulci (Italija), pred prihodom v Slovenijo pa je deloval kot apostolski nuncij v Gani. Papež Frančišek mu je 24. oktobra 2013 podelil škofovsko posvečenje.

Izjave Komisije pravičnost in mir o slovenski samostojnosti
Škof Jamnik: Nadškof dr. Alojzij Šuštar in slovenska samostojnost
Vir: Katoliška Cerkev

Večer +
2026-01-13 19:00 - 21:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in Svetnikova skupnost slavilcev – Sveti.
KDAJ: 7. oktober 2025, ob 19.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: večeri so odprti za vse starosti

Sezona 2025/26

11. november ob 19.00
9. december ob 19.00
13. januar ob 19.00
10. februar ob 19.00
10. marec ob 19.00
14. april ob 19.00
12. maj ob 19.00
2. junij ob 20.00

Vsi Večeri Plus+ bodo potekali v Antonovem domu na Viču.
Vir: Katoliška Cerkev

Srečanje za dekanijske animatorje za ŽPS
2026-01-14 10:00 - 12:00
Urad za laike vabi dekanijske animatorje za ŽPS na srečanje pred volitvami v ŽPS, in sicer v sredo, 14. januarja 2026, ob 10.00 v sejno dvorano nadškofije v Ljubljani. Spregovorili bomo o preteklem mandatnem obdobju ŽPS, dobrih praksah, izzivih in volitvah v ŽPS, ki nas čakajo v februarju.

Škofijsko srečanje kolednikov
2026-01-17 09:30 - 11:30
V božičnem času so koledniki nosili po domovih veselo novico o Jezusovem rojstvu, božično voščilo, obenem pa zbirali darove za misijone. Hvala vsem mladim in odraslim kolednikom za veliko dobro delo. Darove Trikraljevske akcije lahko nakažete ali prinesete v Misijonsko središče Slovenije. Vabimo vas, da se kolednikom zahvalite pri maši na praznik Gospodo vega razglašenja. Hkrati se v čim večjem številu udeležite škofijskega srečanja kolednikov, kjer bo sv. maša, pričevanje in družabni program. Zaradi lažje organizacije se prijavite škofijskemu animatorju za misijo ne na navedeni stik. Škofijsko srečanje kolednikov bo v:
OŠ Alojzija Šuštarja, 17. januarja ob 9.30, prijave: Slavko Kalan 041/755 404;
Misijonsko središče Slovenije

Teden molitve za edinost kristjanov
2026-01-18 - 2026-01-25
»Eno telo je in en Duh, kakor ste bili poklicani v enem upanju svoje poklicanosti« (Ef 4,4).
Letošnje geslo je povzetek Pavlovega nauka o edinosti. Njegova izvirna misel je bila, da je skupnost vernikov »eno telo in en Duh«. Dele telesa med seboj povezuje eno upanje. Z metaforo telesa Pavel opisuje edinost ob hkratni različnosti udov. To misel obširneje razvija še drugod (1 Kor 12, Rim 12; Kol 1 in Ef 1 – Kristus kot Glava telesa). Cerkev, čeprav je sestavljena iz veliko delov ali členov, deluje kot povezana celota. Vsak ud ima edinstveno vlogo in prispeva k celostnemu življenju in poslanstvu Cerkve. Ko Pavel pravi »en Duh«, ima seveda v mislih Svetega Duha, ki ustvarja občestvo in usposablja Cerkev za njeno poslanstvo. Sveti Duh Cerkev pomlaja, prenavlja in »vodi do popolne zedinjenosti z njenim Ženinom« (C 4).
Pavel v isti sapi omenja še »eno upanje« – vernik smo »poklicani v enem upanju« ali »k enemu upanju« (ekumenska izdaja SP). Ta misel nas povezuje z geslom minulega jubilejnega leta (romarji upanja). Predmet upanja je naše zveličanje in večno življenje s Kristusom, kar je tudi poslednji cilj in nagib za krščansko življenje. Ta cilj – nebesa – je isti in skupen za vse, za katoličane, pravoslavne, evangeličane in vse druge kristjane in je zato močna vez med nami ter nas nagiba k sodelovanju.
Molitve in razmišljanja je tokrat pripravila Armenija, kjer je večinska Armenska apostolska cerkev (ok. 6 milijonov vernikov). Zelo veliko jih živi zunaj domovine. Že ok. leta 301 je tam krščanstvo postalo državna vera, zato nosi Armenija čast prve krščanske države na svetu. Ima lasten jezik in lastno abecedo. Armenci na ozemlju osmanskega cesarstva so postali Cerkev mučencev. Ob koncu 19. in v začetku 20. stoletja so doživeli genocid s strani Turkov, ki ga Turčija še vedno ne priznava. Od razpada Sovjetske zveze leta 1991, ki je pomenil tudi konec zatiranja vere, Armenija doživlja verski preporod. Katoličani in evangeličani so v manjšini.
Armence smo navadno označevali kot monofizite. Teologi priznavajo, da jih moremo skupaj z Etiopsko cerkvijo danes povsem izvzeti od zmote monofizitizma, ki je pri njih bolj verbalen (v izrazih), ne pa v zgrešenem pojmovanju Kristusa. S Katoliško Cerkvijo poteka uspešen teološki dialog. – Kot prejšnja leta tudi letos župnije prejmejo liturgično knjižico kot pripomoček za obhajanje Tedna edinosti.
Prof. dr. Bogdan Dolenc,
član Komisije za ekumenizem in medverski dialog

Svetopisemski maraton
2026-01-22 - 2026-01-26
Vseslovensko »maratonsko« branje Svetega pisma poteka od četrtka, 22. do nedelje, 25. januarja 2026, neprekinjeno 24 ur na dan. Zelo pozitivni odzivi na spletno branje so nas spodbudili, da smo se tudi tokrat odločili, da bo celotno branje potekalo preko spleta.
Branje je razdeljeno na 1-urne termine, ki jih “pokrijejo” vnaprej dogovorjene skupine, ki so sestavljene iz minimalno 3 bralcev (priporočamo 5-7 bralcev).
Pred prijavo na branje vas prosimo, da si natančno preberete navodila za branje. Branje poteka preko programa Zoom, zato vas prosimo, da znotraj skupine izberete vodjo skupine (“hosta”), ki zna uporabljati program Zoom.
NOVO: Božjo besedo se bere po vrstnem redu knjig, kot so navedene na biblija.net in v navodilih za branje (VRSTNI RED). Skupina, ki se odloči preskočiti kakšno knjigo, naj to napiše v »chat« (izpuščena knjiga …), da jo potem bere naslednja skupina.
Za vsa vprašanja smo vam na voljo preko e-pošte zbiranje@svetopismo.si.
Vir: Svetopisemski maraton

56. katehetski simpozij – Biti katehet z družinami
2026-01-22 17:30 - 2026-01-24 13:00
Katehetski simpozij z naslovom Biti katehet z družinami bo potekal od 22. do 24. januarja 2026 v Domu sv. Jožefa v Celju in od 12. do 14. februarja 2026 v pastoralnem domu Stella Maris v Strunjanu.
Najprej bomo prisluhnili bibličnemu predavanju dr. Janeza Kozinca (Celje) oziroma mag. Marka Rijavca (Strunjan), namenjenemu predvsem prebujanju gorečnosti oznanjevalcev. Sledil bo teoretični razmislek dr. Ive Nežič Glavica o katehetskem delu z družinami, metodah in dinamikah, ki nagovarjajo sodobne družine. Sklenili bomo s pogovorom ob različnih modelih katehetskega dela z družinami, izmenjavi izkušenj in iskanju poti naprej.
Četrtkov večer bo obarvan filmsko, saj bo z nami p. dr. Andraž Arko, v drugem večeru pa bomo prisluhnili pričevanju vere igralke Milade Kalezić.
Prijazno vabljeni duhovniki, katehistinje in katehisti. Župnike spodbujamo, naj katehetske sodelavce povabijo k udeležbi, župnija pa naj pomaga pri kritju stroškov udeležbe.
Naj bo simpozij priložnost za srečanje in iskanje poti, kako v župnijah prebuditi in poživiti katehetsko delo z družinami.
Spletna prijavnica
Dnevni red
ČETRTEK
17.30-18.30 Prihod in nastanitev
18.30 Večerja
20.00 Večerni program – dr. Andraž Arko: Svetniki na filmskem platnu – filmi v katehetskem procesu
PETEK
7.00 Sveta maša s hvalnicami
8.00 Zajtrk
9.00 Molitev in uvodna misel
9.15 Predavanje – dr. Janez Kozinc/mag. Marko Rijavec, I. del
10.30 Predstavitve založb
10.45 Odmor
11.15 Predavanje, II. del + vprašanja, pogovor
12.30 Dnevna molitvena ura
13.00 Kosilo
15.00 Molitev in uvodna misel
15.15 Predavanje – dr. Iva Nežič Glavica, I. del
16.30 Odmor
17.00 Predavanje, II. del + vprašanja, pogovor
18.30 Večerja
20.00 Večer z igralko Milado Kalezić

SOBOTA
7.00 Sveta maša s hvalnicami
8.00 Zajtrk
9.00 Molitev in uvodna misel
9.15 Predstavitve katehetskega dela z družinami
10.30 Odmor
11.00 Okrogla miza, dnevna molitvena ura
13.00 Kosilo
Plačilo
Udeleženci krijejo stroške bivanja glede na cenik posamezne nastanitve. Plačilo je možno ob prihodu na recepciji. Za kritje stroškov organizacije in programa zbiramo prostovoljne prispevke (priporočeni dar za posamezno predavanje/večer je 10 €). Po svojih zmožnostih jih lahko nakažete na TRR Slovenskega katehetskega urada ([REDACTED]; namen: DONACIJA KS) ali izročite na simpoziju v za to namenjeno škatlo. Ostale stroške krije donacija Slovenske škofovske konference.
KS Celje
2x polni penzion dvoposteljna soba: 76 eur
2x polni penzion enoposteljna soba: 86 eur
Kosilo: 10 eur
Večerja: 8 eur

KS Strunjan

2x polni penzion dvoposteljna soba: 100 eur
2x polni penzion enoposteljna soba: 120 eur

V ceno niso vključene brisače in posteljnina (lahko prinesete svojo ali doplačate 5 eur za izposojo).

Vir: Katehet.si

Taizéjska molitev
2026-01-22 19:00 - 21:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo taizéjski spevi, Božja beseda in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Spodaj si lahko ogledaš termine in lokacije taizéjskih molitev.
Če tudi v vašem kraju pripravljate taizéjsko molitev, lahko sporočite termin na spodnji naslov:

taize@katoliskamladina.si

Redne taizéjske molitve

Naslednje molitve bodo:

22. 1. ob 19.00, evangeličanska cerkev (teden molitve za edinost kristjanov)

Osrednji dogodek ob nedelji Božje besede v ljubljanski nadškofiji
2026-01-23 17:30 - 21:30
V petek, 23. januarja 2026, vabljeni v Presko, kjer bo pred nedeljo Božje besede osrednji dogodek za ljubljansko nadškofijo:

od 17.30 do 18.30: branje Pridigarja prepleteno s pesmijo mladih v preški cerkvi;
18.30: sveta maša, ki jo bo daroval Marko Rijavec
ob 19.30 v dvorani pastoralnega doma predavanje Marka Rijavca: VSE JE LE SAPA – razlaga Pridigarja

“Pridigar nas nagovarja, da bi iz mnoštva minljivih reči znali izbrskat kar ostane, oz. kar je večno, kar je bistveno in zaradi česar se je potrebno truditi in tudi zastaviti svoje življenje.”
Dobrodošli tako bralci Božje besede, člani bibličnih skupin in vsi, ki imate radi Božjo besedo.
