Nadškofija Ljubljana

Teden molitve za edinost kristjanov
2025-01-18 - 2025-01-25
V tednu med 18. in 25. januarjem bo potekal teden molitve za edinost kristjanov.

Žejni Besede
2025-01-24 19:00 - 21:00 (Europe/Ljubljana)
Smo mladi odrasli v Cerkvi z željo po medsebojnem povezovanju in skupni rasti v veri za poglobitev odnosa z Bogom in z drugimi.
Na srečanjih bomo skupaj molili in slavili Boga ter skupaj z gosti in predavatelji odpirali aktualne teme s katerimi se soočajo mladi odrasli v današnjem svetu. Omogočiti želimo mladim odraslim prostor za nadaljnjo rast v Besedi in skozi odnose usmerjati njihovo pot kristjanov.
Vir: Katoliška mladina

Spreobrnitev apostola Pavla, praznik
2025-01-25
V Katoliški Cerkvi 25. januarja praznujemo god spreobrnitve apostola Pavla.
Apostol Pavel je bil najprej poznan po tem, da je preganjal prve kristjane, po videnju pred Damaskom pa je iz preganjalca Kristusa postal apostol, o čemer poročajo štirje svetopisemski odlomki: Apostolska dela 9,1–19,[2] Apostolska dela 22,1–21,[3] Apostolska dela 26,6–16[4] in Pismo Galačanom 1,11–24.[5] Po spreobrnjenju in daljši notranji in zunanji pripravi na osebno poslanstvo je evangelij ponesel poganskim ljudstvom po skorajda vsem tedaj znanem svetu. Znan je tudi po 14-ih pismih,[6] ki so namenjena različnim cerkvenim skupnostim in so sestavni del Svetega pisma Nove zaveze. Pavel je umrl mučeniške smrti v Rimu. V cerkvenem bogoslužnem koledarju poleg Pavlovega godovnega dneva (29. junija, ko obhajamo god prvakov apostolov Petra in Pavla) v bogoslužju obhajamo tudi spomin na njegovo spreobrnitev (25. januarja).

[1] http://www.vatican.va/various/basiliche/san_paolo/index_en.html
[2] Savel se spreobrne.
[3] Pavel pripoveduje, kako se je spreobrnil.
[4] Pavel pripoveduje, kako se je spreobrnil.
[5] Kako je Pavel postal apostol.
[6] Pisma, ki jih pripisujejo apostolu Pavlu, so: Pismo Rimljanom, Prvo pismo Korinčanom, Drugo pismo Korinčanom, Pismo Galačanom, Pismo Efežanom, Pismo Filipljanom, Pismo Kološanom, Prvo pismo Tesaloničanom, Drugo pismo Tesaloničanom, Prvo pismo Timoteju, Drugo pismo Timoteju, Pismo Filemonu in Pismo Hebrejcem.
Vir: Katoliška Cerkev

Svetopisemski maraton 2025
2025-01-26 - 2025-01-30
»Vzljubil me je« (Gal 2, 20) je naslov letošnjega Svetopisemskega maratona, ki se bo odvijal od nedelje, 26. januarja do četrtka, 30. januarja 2025. To nekajdnevno 24-urno branje Svetega pisma, ki ga spremlja program s pričevanji, delavnicami, glasbo, predavanji …, je priložnost, da se z vsem srcem srečamo z Jezusom. Pridite in bodite del velike verige, kjer bomo kristjani vseh Cerkva neprekinjeno brali Sveto pismo. Več informacij na:
http://www.svetopisemskimaraton.si.
Tanja Povšnar Vrečar,
koordinatorka SPM za program

Nedelja Božje besede 2025
2025-01-26 16:00 - 17:00
»Ti si moje upanje, o Gospod« (Ps 71,5) smo izbrali za geslo nedelje Božje besede v jubilejnem letu. Svetovni dogodki izpodkopavajo upanje, zato je ubranost svetega leta nanj toliko bolj pomenljiva. Človek se nekako oklepa rekov, kot »upanje umre zadnje«, vendar so sami človeški viri zanj prešibki. Šele Božja beseda nam daje resnično močan temelj, »sidro duše, zanesljivo in trdno«, kot zagotavlja Pismo Hebrejcem (Heb 6,19).
Sveto leto nas vabi k poglobitvi odrešilnega upanja. Nedelja Božje besede 26. januarja 2025 bo še posebej priložnost, da ga slavimo. Biblično gibanje bo po škofijah pripravilo praznovanja. Podrobnejši program bomo objavili. Za ljubljansko nadškofijo za zdaj najavljamo, da bo srečanje potekalo v župniji Preska ob 16.00 z bogoslužjem Božje besede, ki ga bo vodil upokojeni beograjski nadškof Stanislav Hočevar, predavanjem biblicista (dr. Samo Skralovnik) in etnologa ter antropologa (dr. Ambrož Kvartič) o liturgičnem branju, s kulturnim programom in druženjem. Povabite vernike, še posebej člane bibličnih skupin in liturgične bralce.
Od nedelje Božje besede 2024 do nedelje Božje besede 2025 smo oz. bomo še lastnoročno prepisovali odlomke iz evangelija po Marku, ki so se v liturgičnem letu (B) brali ob nedeljah.
Več informacij: https://biblicnogibanje.si/nedelja–bozje-besede-2025/
Za nedeljo Božje besede 2025 predlagamo, da v škofijski cerkvi ali po župnijskih cerkvah povabite eno od družin ali posameznikov, ki so to leto prepisovali nedeljske evangelije, da pri sveti maši oziroma na srečanju pričujejo o doživljanju tega dogodka prepisovanja. Na slovesno mašo na nedeljo Božje besede 2025 ročne prepise v procesiji prinesete k ambonu.
Zavod je pripravil posebne mape, v katere boste lahko shranili prepisane odlomke. Vabljeni, da nam svoje fotografije pošljete na info@biblicnogibanje.si, mi pa vam bomo poslali mapo.
Jure Koželj,
voditelj bibličnega gibanja

Mučenci med Slovenci - 11
2025-02-07 19:00 - 20:00
Na prvi petek v mesecu februarju, 7. 2. 2025, bo pri frančiškanih na Tromostovju v Ljubljani ob 19. uri darovana sveta maša za uspeh beatifikacije božje služabnice Marice Nartnik.
Somaševanje bo vodil Damijan Bajec, župnik iz njene rojstne župnije Tolmin. Iz župnije Semič, kjer je Marica Nartnik delovala in umrla mučeniške smrti kot učiteljica, pa bodo pri sveti maši sodelovali župnik Luka Zidanšek in združeni pevski zbori župnije Semič.
To bo enajsta sveta maša od tridesetih, ki jih pripravlja pobuda Vseposvojitev in bodo na trideset zaporednih prvih petkov darovane za slovenske mučence, žrtve komunističnega nasilja, ki so v postopku za beatifikacijo.
Svetniške kandidate s pesmijo predstavlja Gregor Čušin.
Bogoslužje lahko spremljamo tudi po GOLD TV in YouTube kanalu.
Lepo vabljeni!
Več informacij tukaj.
Vir: Katoliška Cerkev

33. obletnica vzpostavitve diplomatskih odnosov med Svetim sedežem in Republiko Slovenijo
2025-02-08
Sveti sedež je 8. februarja 1992 vzpostavil uradne diplomatske odnose z Republiko Slovenijo, že 13. januarja 1992 pa je med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav).

Pridiga nadškofa Stanislava Zoreta pri sveti maši v Vatikanu ob 30. obletnici vzpostavitve diplomatskih odnosv med Republiko Slovenijo in Svetim sedežem
Nadškof Zore daroval sveto mašo v baziliki sv. Petra v Vatikanu ob 30. obletnici vzpostavitve diplomatskih odnosov med Slovenijo in Svetim sedežem
Izjave Komisije pravičnost in mir o slovenski samostojnosti
Škof Jamnik: Nadškof dr. Alojzij Šuštar in slovenska samostojnost
Predsednik republike Borut Pahor na obisku pri papežu Frančišku: oba poudarila pomen dialoga

Izjava Slovenske škofovske konference ob mednarodnem priznanju samostojne države Slovenije – 15. januar 1992
Mednarodno priznanje samostojne in suverene države Slovenije je edinstveni dogodek v zgodovini slovenskega naroda. Splošnemu veselju se pridružuje tudi Slovenska škofovska konferenca in izreka svoje čestitke ter najboljše želje vsem državljanom in vodstvu naše mlade države. Prepričani smo, da je ob mednarodnem priznanju državo Slovenijo priznal tudi Bog sam, zato nanjo kličemo posebni božji blagoslov.
V tem trenutku pa se s posebno hvaležnostjo spominjamo vseh v naši sedanjosti in bližnji in daljnji preteklosti, ki so ta izjemni trenutek pripravljali s svojim kulturnim, političnim, socialnim, gospodarskim, vzgojnim in verskim delovanjem. Mnogi so za demokracijo in svobodo, ki smo ju končno doživeli, veliko pretrpeli ali celo dali življenja. Iskreno smo hvaležni vsem, ki so kakor koli prispevali, da smo dočakali ta dan.
Svoje priznanje izrekamo političnemu vodstvu naše države, ki se je v teh zadnjih časih za to posebno prizdevalo. Veseli smo, da so med temi zaslužnimi ljudmi tudi mnogi člani katoliške Cerkve. Vse spodbujamo, da svoje delo nadaljujejo v nesebičnem služenju domovini. Prav tako se zahvaljujemo vsem prijateljem po svetu, našim rojakom in drugim, ki so nas razumeli in nas podpirali v naših upravičenih prizadevanjih. S posebno hvaležnostjo se spominjamo vsega, kar so za mir in našo samostojnost naredili papež Janez Pavel II. in njegovi sodelavci, ko je Vatikan že 13. januarja 1992 pred drugimi priznal državi Slovenijo in Hrvaško.
Z doseženim mednarodnim priznanjem smo obrnili stran narodove zgodovine. Pred nami je zelo zahtevna prihodnost. Od nas vseh terja medsebojno spoštovanje, kulturni dialog, odprtost in razumevanje, slogo in pošteno sodelovanje. Mednarodno priznana slovenska država bo imela svoj pomen predvsem tedaj, če bo pospeševala ne le svoje gospodarsko in politično uveljavljanje, temveč tudi duhovno blaginjo, kulturni, moralni in verski napredek vseh naših državljanov. Za to si hočemo prizadevati tudi v prihodnje. K temu delu v suvereni državi Sloveniji vabimo vse katoliške vernike in vse druge sodržavljane v zaupanju za božjo pomoč.
Msgr. dr. Alojzij Šuštar
Ljubljanski nadškof metropolit in
predsednik Slovenske škofovske konference
Ljubljana, 15. januarja 1992

Msgr. Anton Jamnik o poteku dogodkov s priznanjem samostojne države Slovenije
1. Papež Janez Pavel II. se je sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije
Sveti sedež je 13. januarja 1992 med prvimi državami priznal samostojno državo Slovenijo. Priznanje Svetega sedeža je bilo odločilnega pomena tudi za ostala priznanja, ki so temu sledila (predvsem drugih evropskih držav). Natančna analiza zgodovinarjev bo lahko podrobneje argumentirala, kako je bilo to priznanje odločilnega in ključnega pomena za druga priznanja, ki so temu sledila. Ker sem bil v letih 1990-1994 tajnik pri nadškofu Šuštarju se natančno spomnim, kako se je nadškof Šuštar razveselil tega priznanja za katero se je v tesnih prijateljskih odnosih s tedanjim papežem Janezom Pavlom II. prizadeval. Prav tega dne (13. januarja 1992) je bila neka slovesnost v Cankarjevem domu in k nadškofu je pristopil tedanji zunanji minister dr. Rupel in nadškofu čestital ter se mu zahvalil, da je na vse mogoče načine od prvih demokratičnih volitev in plebiscita 1990. bil tesno povezan s Svetim sedežem in tedanjim papežem Janezom Pavlom II. Iz zelo zanesljivih virov vsaj dveh pomembnih Slovencev v Rimu sem kasneje izvedel, da se je papež Janez Pavel II. sam osebno zavzel za priznanje samostojne države Slovenije. Tako naj bi 12. januarja 1992 mimo proceduralnih postopkov (ali običajnega diplomatskega čakanja na to kako, se bodo drugi odločili) sprejel odločitev o priznanju samostojne države Slovenije. Res je, da je nekaj držav že preje priznalo Slovenijo, toda moralna in simbolna vloga, ki jo ima Sveti sedež v svetovnem dogajanju, je bila, to lahko danes povsem mirno in argumentirano trdimo, ključnega in odločilnega pomena ter povsem jasna in izrecna podpora Sloveniji, da se vrne v evropsko skupnost kot samostojna država.
2. Sveti sedež je že leta pred priznanjem zelo intenzivno in veliko mero razumevanja podpiral ustanovitev in priznanje samostojne države Slovenije
Ko se je po volitvah leta 1990 in po plebiscitu istega leta decembra ustvaril nov položaj v Jugoslaviji in Sloveniji, je Sveti sedež z vso pozornostjo spremljal novo nastale razmere. »Kmalu se je pokazalo, da obstaja resna nevarnost, da se bodo obstoječe napetosti še povečale in celo izrodile v konflikt. Zato je sveti sedež konec januarja 1991 jasno pozval:
– k spoštovanju pravice narodov do samoodločbe
– k spoštovanju človekovih pravic in pravic narodnih skupnosti
– k odpovedni uporabi sile pri reševanju nesporazumov
– k neutrudnemu iskanju dialoga med sprtimi stranmi
– k vzpostavitvi mirnega sožitja med narodi Jugoslavije ob medsebojnem spoštovanju in pravičnosti.«[1]
Ta načela, ki jih je poudaril Sveti sedež so bila jasna podpora tudi slovenskim prizadevanjem za samostojno državo. Podobne zahteve so se še večkrat ponovile, tako pri papeževih govorih (30. januarja, 21. aprila, 8. maja, 23. maja 1991), kakor tudi na mednarodni ravni, še posebej na srečanjih Konference za varnost in sodelovanje v Evropi (KVSE). Ta prizadevanja in posredovanje Svetega sedeža so se še bolj okrepili po razglasitvi neodvisnosti Slovenije in Hrvaške 25. junija 1991. Omenili smo že papeževo posredovanje 28. junija, 29. junija, 3. julija, omeniti pa velja še njegovo posredovanje 21. julija, 24. julija, 26. avgusta ter 5. septembra 1991.[2]
Sveti sedež je podprl oblikovanje mednarodnega soglasja o primernosti takojšnjega priznanja obeh novih držav, Slovenije in Hrvaške. S tem namenom je kardinal državni tajnik 26. novembra 1991 izročil ambasadorjem držav članic KVSE memorandum. V njem se sklicuje na načela mednarodnega prava in odredbe jugoslovanske ustave iz leta 1974 glede pravice do odcepitve od federacije in priporoča začetek sporazumnega in pogojnega priznanja neodvisnosti Slovenije in Hrvaške in drugih republik, ki bi se za to odločile. Ta postopek podelitve pogojnega priznanja je bil vezan na zahtevo, da se republike formalno obvežejo,
– da bodo spolnjevale zakonite zahteve, vsebovane v dokumentih KVSE,
– še posebej glede zaščite človekovih pravic,
– glede demokracije
– in zaščite narodnih manjšin.[3]
“Sveti sedež je z izjavo Tiskovnega urada 20. decembra 1991 bolj podrobno opredelil svoje stališče glede krize v Jugoslaviji in z diplomatskimi notami zunanjim ministrstvom Slovenije in Hrvaške sporočil svojo pripravljenost priznati njihovo suverenost in neodvisnost, hkrati pa je postavil pogoje glede tega priznanja. Ko je Sveti sedež 13. januarja 1992 prejel formalno obvezo Republike Slovenije in Republike Hrvaške, da bosta spoštovali te pogoje, je prišlo tudi do priznanja samostojnosti.”[4]
Na srečanju ministrskega sveta zunanjih ministrov držav članic KVSE, ki je zasedal v Pragi 30. in 31. januarja 1992, je nadškof Msgr. Jean-Louis Tauran, tajnik oddelka za odnosa z državami, takole povzel stališče Svetega sedeža: “Sveti sedež je vedno upal, da se bo mogoče izogniti konfliktu v Jugoslaviji. Zato je, od začetka krize vztrajal pri zahtevi, da se federativne republike navdihujejo pri urejanju medsebojnih odnosov na 10 načelih zaključnega helsinškega dokumenta, po drugi strani pa, da čimprej začnejo z ustavnimi reformami, ki bodo pospeševale spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s pravicami narodnih manjšin in tako ustvarijo pogoje za demokracijo in za resnično pravno državo. Razvoj dogodkov in predvsem uporaba orožja so na žalost spremenili to upanje v iluzijo.
Priznavajoč obstoj Hrvaške in Slovenije – to priznanje ni bilo naperjeno proti nikomur – je Sveti sedež vzel na znanje položaj, ki je bil posledica legitimnih in na demokratičen način izraženih teženj. Ko je za to priznanje postavil zahteve, je Sveti sedež želel predvsem pospešiti uresničitev vseh obveznosti, ki so bile sprejete v helsinškem procesu, in podčrtati dejstvo, da bo KVSE morala biti porok zaupanja v vprašanjih, ki se nanašajo na položaj narodnih manjšin. S tem je Sveti sedež hotel, da se te nove države hkrati s priznanjem samostojnosti in neodvisnosti svečano obvezujejo, da bodo prispevale h gradnji Evrope – Evrope človekovih pravic in demokracije.”[5]
Priznanje Svetega sedeža samostojne države Slovenije 13. januarja 1992 je bilo odločilnega pomena za ostala priznanja, ki so temu sledila (15. januar 1992) in za vključevanje mlade države v mednarodno skupnost.Ob tem so zanimivi tudi vsebinski poudarki oziroma neke vrste pogoji, ki so povezani s priznanjem. Vsekakor je Sveti sedež zelo dobro poznal slovenske razmere in zato opozoril na tisto, kar je bilo zares ključnega pomena pri postopni graditvi vedno bolj demokratične dežele.
3. Državotvorna vloga Katoliške Cerkve v Sloveniji
Katoliška Cerkev v Sloveniji je v zgodovini tesno povezana z narodom, njegovo kulturo, jezikom in samozavestjo. Ob dogodkih, ki so povezani z njeno osamosvojitvijo, se je predvsem zavzemala za uveljavljanje človekovih pravic pod moralnim vidikom, za svobodo in enakopravnost slovenskega naroda in njegovo samostojnost. Tesna povezanost Cerkve s slovenskim narodom je razumljiva samo z vidika zgodovinskega razvoja slovenskega naroda, ki je prek krščanstva in Cerkve stopil v Evropo in evropsko kulturo.
Vodstvo Cerkve je ves čas, še posebej pa potem, ko so bile napovedane prve svobodne volitve v Sloveniji, z vso jasnostjo opozarjalo na odgovornost krščanskih laikov, da prispevajo svoj delež v družbenem dogajanju in se odločajo po svoji vesti. O tem nam govorijo izjave, ki so jih slovenski škofje zapisali pred spravno slovesnostjo v Kočevskem Rogu, pred plebiscitom, na dan osamosvojitve in tudi pozneje. V osamosvojitveno dogajanje so se dejavno vključevali kristjani v Sloveniji, zamejstvu in po svetu. Velikega pomena je bila tudi podpora škofovskih konferenc večine evropskih držav, Združenih držav Amerike in Kanade. Prav posebno vlogo pa je pri osamosvojitvenih prizadevanjih Slovenije imel Sveti sedež, ki je 13. januarja 1992 med prvimi priznal samostojno državo Slovenijo in s tem odločilno vplival na druga priznanja, ki so sledila 15. januarja in pozneje.
msgr. dr. Anton Jamnik, ljubljanski pomožni škof
[1] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, v: Bogoslovni vestnik 61 (2001), 227.
[2] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[3] Prim. I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[4] I. Jurkovič, Dejavnost Svetega sedeža za mir, 228.
[5] Navaja I. Jurkovič v razpravi Dejavnost Svetega sedeža za mir, 229.

Zgodovinski oris delovanja apostolske nunciature v Republiki Sloveniji
Apostolska nunciatura v Ljubljani je diplomatsko predstavništvo Svetega sedeža v Republiki Sloveniji. Papeško predstavništvo ima diplomatski značaj in status veleposlaništva. Apostolski nuncij je osebni in stalni predstavnik papeža tako v Katoliški Cerkvi kot pri oblasteh Republike Slovenije.
Poslanstvo apostolskega nuncija je, da tesneje in bolj učinkovito izraža skrb rimskega papeža za dobro Slovenije. V soglasnem delovanju s škofi bdi nad poslanstvom Cerkve s tem, da vzdržuje stike s civilnimi oblastmi, Cerkvijo ter drugimi krščanskimi in verskimi skupnostmi.
Državljani Slovenije smo leta 1990 izrazili željo po neodvisnosti, ki je bila ustavno določena tudi z referendumom leta 1991. Mednarodna skupnost je izbiro Slovencev priznala v skladu z Listino Združenih narodov in Helsinških sporazumov.
Sveti sedež je neodvisnost Republike Slovenije uradno priznal 13. januarja 1992. Temeljna izhodišča za ta korak so bila spoštovanje pravice narodov do samoodločbe; zavračanje uporabe sile ter sprejemanje dialoga kot edinega sredstva za doseganje pravičnih in mirnih rešitev. Odločitev Svetega sedeža je k takšnemu razmišljanju pomagala tudi drugim državam.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je za prvega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji 24. junija 1992 imenoval naslovnega nadškofa v Doclei in tedanjega nuncija na Malti ter v Republiki San Marino s sedežem na Malti msgr. Piera Luigija Celato. Obisk predsednika Republike Slovenije Milana Kučana (1992), predsednikov vlad (1992 in 1993) in drugih ministrov v Vatikanu so okrepili odnose med državama. Sveti sedež je 19. februarja 1993 tudi potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
Po premestitvi nuncija Celate februarja 1995 je v kratkem obdobju ad interim posle neposredno iz Vatikana vodil msgr. Xavier Desire. Papež Janez Pavel II. je 26. julija 1995 za prvega stalnega nuncija v Ljubljani imenoval naslovnega nadškofa v Biblu, do takrat apostolskega nuncija v Alžiriji in Tuniziji ter apostolskega delegata v Libiji msgr. Edmonda Farhata.
Tretji apostolski nuncij v Republiki Sloveniji msgr. Marian Oleš je službo nastopil 17. decembra 2001, vendar zaradi zdravstvenih razlogov na tem mestu ni dolgo ostal.
Papež Janez Pavel II. je 15. maja 2002 za četrtega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji imenoval nadškofa Giuseppa Leanzo, 9. aprila 2003 pa za petega nuncija naslovnega nadškofa v Tamadi in dotedanjega apostolskega nuncija v Argentini msgr. Santosa Abrila y Castellója. Msgr. Castelló je bil hkrati imenovan tudi za apostolskega nuncija v Bosni in Hercegovini.
Papež Benedikt XVI. je 10. februarja 2011 za šestega apostolskega nuncija v Republiki Sloveniji s funkcijo apostolskega delegata na Kosovu imenoval naslovnega nadškofa mesta Caorle in apostolskega nuncija na Madžarskem msgr. Juliusza Janusza. Svoje delo v Sloveniji je msgr. Janusz sklenil oktobra 2018.

Papež Frančišek je 19. marca 2019 za sedmega apostolskega nuncija imenoval nadškofa msgr. dr. Jean-Marie Speicha. Msgr. Speich je naslovni nadškof kraja Sulci (Italija), pred prihodom v Slovenijo pa je deloval kot apostolski nuncij v Gani. Papež Frančišek mu je 24. oktobra 2013 podelil škofovsko posvečenje.
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša ob peti obletnici smrti p. Leopoldna Grčarja OFM
2025-02-08 18:00 - 19:00
Frančiškovi bratje frančiškani na Brezjah vabiko k sveti maši ob peti obletnici smrti dr. p. Leopolda Grčarja, ki bo na dan njegove smrti, v soboto, 8. februarja ob 18. uri v baziliki na Brezjah. Ob somaševanju duhovnikov jo bo daroval novomeški upokojeni škof msgr. Andrej Glavan. Po sveti maši bo predstavitev knjige o njegovem življenju in njegovem poslanstvu.
Vir: Katoliška Cerkev

Srečanje mladinskih pevskih zborov na Rakovniku
2025-02-09 15:00 - 17:00
Salezijanska mladina vabi k sveti maši s srečanjem mladinskih pevskih zborov, ki bo v nedeljo 9. februarja ob 15. uri v svetoletnem svetišču Marije Pomočnice v Ljubljani na Rakovniku.
Pri sv. maši, ki jo bo vodil direktor Katoliške mladine, Matevž Mehle, bodo pod vodstvom zborovodkinje Polone Stegu peli združeni mladinski zbori iz 25 različnih župnij. Možnost bodi tudi za sv. spoved in prejem svetoletnega odpustka.
Vir: Katoliška Cerkev

Predstavitev knjige - Franc Saleški Finžgar
2025-02-10 11:00 - 12:00
Celjska Mohorjeva družba vabi v ponedeljek, 10. februarja 2025, ob 11. uri v knjigarno Celjske Mohorjeve družbe na Nazorjevi 1 v Ljubljani na literarno matinejo FRANC SALEŠKI FINŽGAR – župnik, pisatelj, akademik (1871–1962).
Finžgarjeva bogata zapuščina je za slovenski narod izjemnega pomena, saj je pomembno prispeval k oblikovanju slovenske kulture, književnosti in narodnostne identitete. Avtorji prispevkov nas v novi monografiji, ki je v sodelovanju s Slovensko akademijo znanosti in umetnosti izšla konec prejšnjega leta, slikovito popeljejo skozi življenje Franca Saleškega Finžgarja, predstavijo njegovo domače okolje, njegove poglede na slovensko zgodovino, literaturo, kulturo in stavbno dediščino in opozorijo, kakšne sledi je v njih pustil avtor.
Gostje bodo akad. ddr. Marija Stanonik, dr. Janez Bogataj, dr. Janez Gril in dr. Branko Šuštar. Z njimi se bo pogovarjala knjižna urednica Mag. phil. Barbara Žnideršič.
Vljudno vabljeni na poklon vélikemu pisatelju, župniku in akademiku!
www.mohorjeva.org
Vir: Katoliška Cerkev

33. svetovni dan bolnikov
2025-02-11 10:00 - 11:30
Tudi za letošnji svetovni dan bolnikov v svetem letu, ki ga bomo obhajali v torek, 11. februarja 2025, na god Lurške Matere Božje, je papež Frančišek kot vsako leto napisal poslanico bolnikom, ki bo posredovana v medijih in po elektronski pošti. Pri nas bo osrednja slovesnost v narodnem svetišču Marije Pomagaj na Brezjah, v torek, 11. februarja, ob 10.00, ki jo bo vodil novi koprski ordinarij dr. Peter Štumpf. Med sveto mašo bo možno prejeti zakrament bolniškega maziljenja in popolni odpustek.
Ob svetovnem jubilejnem letu spominjam na besede iz papeževe bule Upanje na osramoti: »Znamenja upanja bodo ponujena bolnikom, ki so doma ali v bolnišnicah. Naj njihovo trpljenje najde olajšanje v bližini ljudi, ki jih obiskujejo, in v naklonjenosti, ki so je deležni. Dela usmiljenja so tudi dela upanja, ki v srcih prebujajo čustva hvaležnosti. Naj hvaležnost doseže vse zdravstvene delavce, ki v pogosto težkih pogojih opravljajo svoje poslanstvo z zavzeto skrbjo za bolne in najbolj krhke« (papež Frančišek, Upanje ne osramoti 11, str. 18).
Msgr. Miroslav Šlibar,
odgovoren za pastoralo zdravja pri SŠK

Večer Plus+
2025-02-12 19:00 - 21:00, 2025-03-11 19:00 - 21:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in Svetnikova skupnost slavilcev – Sveti.
KDAJ:

11. februar 2024 ob 19.00
11. marec 2025 ob 19.00
8. april 2025 ob 20.00
13. maj 2025 ob 20.00
3. junij 2025 ob 20.00

KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: večeri so odprti za vse starosti
Vir: Katoliška mladina

Srečanje katoliških študentov
2025-02-12 20:00 - 21:30
Na dva meseca se študentje srečujemo »ob kresu«, da še bolje spoznamo svojo vero in povečamo vnemo za rast v svetosti.
KDAJ: 12. februar 2024 ob 20.00
KRAJ: Jurčičev trg 2, 1000 Ljubljana
ZA KOGA: za študente
GOSTA: duhovnik g. Blaž Franko in sestra Rebeka Kenda
Vir: Katoliška mladina

Javni rožni venec
2025-02-14 06:30 - 07:00
Katoliška mladina tudi na drugi petek v januarju organizira javno molitev rožnega venca na Kongresnem trgu, pred stebrom Svete Trojice. Molili bomo za domovino, vero slovenske mladine in za svetost naših družin.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za mlade može in fante
KDAJ: 14. februar 2025 ob 6.30 zjutraj
KRAJ: Kongresni trg
Vir: Katoliška mladina

Konferenca mladinske pastorale
2025-02-15 09:00 - 13:00
Vabljeni na konferenco mladinske pastorale, ki bo potekala v soboto, 15. februarja, od 9.00 do 13.00. V prvem delu konference bomo naslovili temo jubilejnega leta, v drugem delu pa z gosti v delavnicah spregovorili na različne aktualne teme v mladinski pastorali. Vabljeni duhovniki in laiki, ki sodelujete v mladinski pastorali. Kraj in povezava na prijavnico bosta objavljena naknadno na spletni strani Katoliške Cerkve.
Matevž Mehle,
Katoliška mladina

Taizéjska molitve
2025-02-17 19:00 - 20:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo taizéjski spevi, Božja beseda in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Molitve bodo potekale v Ljubljani:

17.2. ob 19.00 v cerkvi sv. Jakoba
17. 3. ob 19.00 v evangeličanski cerkvi
14. 4. ob 19.00 v uršulinski cerkvi
19. 5. ob 19.00 v evangeličanski cerkvi

Če tudi v vašem kraju pripravljate taizéjsko molitev, lahko sporočite termin na spodnji naslov:

taize@katoliskamladina.si

Obletnica ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference
2025-02-19
19. februarja 1993 je bila ustanovljena samostojna Slovenska škofovska konferenca.
Slovenski škofje so bili do ustanovitve samostojne Slovenske škofovske konference (SŠK) 19. februarja 1993 z drugimi škofi na področju nekdanje Jugoslavije povezani v Jugoslovansko škofovsko konferenco (JŠK), znotraj katere je bila 20. junija 1983 ustanovljena Slovenska pokrajinska škofovska konferenca (SPŠK).
Zgodovinski oris
Slovenski škofje so na seji 25. julija 1992 pripravili osnutek statuta samostojne Slovenske škofovske konference. Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je po pridobitvi pozitivnega mnenja Kongregacije za škofe in Urada za odnose z državami pri Državnem tajništvu Svetega sedeža, 19. februarja 1993 v skladu z normami in določbami cerkvenega prava potrdil statut samostojne Slovenske škofovske konference.
S tem je Katoliška Cerkev v Sloveniji dobila večjo pravno trdnost in samostojnost. Papež Benedikt XVI. je 7. aprila 2006 v Cerkvi na Slovenskem ustanovil tri nove škofije (v Celju, Murski Soboti in Novem mestu). Dotedanjo mariborsko škofijo je povzdignil v nadškofijo in metropolijo ter tako preoblikoval enotno cerkveno pokrajino v Sloveniji. Na novo imenovani škofje so bili maja in junija 2006 tudi umeščeni.

Kaj je škofovska konferenca?
Škofovska konferenca je zbor škofov Katoliške Cerkve določenega naroda ali ozemlja, v okviru katerega škofje opravljajo svoje poslanstvo v obliki pastoralne, bogoslužne, katehetske in drugih dejavnosti. SŠK predstavlja najvišjo ustanovo Katoliške Cerkve v Republiki Sloveniji. Njeno ozemlje sovpada z državnimi mejami. Po statutu so člani SŠK vsi krajevni in pomožni škofje, ki jim je v okviru lastne škofije zaupano posebno poslanstvo.

Predstavitev SŠK in njenih članov

Statuti, smernice in navodila SŠK

Letno poročilo Katoliške cerkve v Sloveniji 2021

Dokumenti in publikacije SŠK

Slovenska škofovska konferenca na družabnih omrežjih

Obisk Ad limina Apostolorum slovenskih škofov leta 2018

Predsedniki
Prvi predsednik Slovenske škofovske konference je bil ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Alojzij Šuštar (1993–1997), drugi pa ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Franc Rode (1997–2004). Tretji predsednik je bil od 7. decembra 2004 dalje mariborski škof msgr. dr. Franc Kramberger, ki je leta 2006 ob ustanovitvi nove nadškofije in metropolije postal nadškof metropolit. Četrti je bil od 16. marca 2007 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. Alojz Uran, peti pa je bil od 11. januarja 2010 dalje ljubljanski nadškof metropolit msgr. dr. Anton Stres. Za šestega predsednika je bil 31. julija 2013 izvoljen novomeški škof in tedanji apostolski administrator ljubljanske nadškofije msgr. Andrej Glavan do 23. marca 2017. Sedmi predsednik SŠK je postal ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore, ki so ga člani SŠK izvolili na 99. redni seji v Kopru in je nastopil mandat 23. marca 2017 za dobo petih let. Osmi predsednik SŠK je postal novomeški škof msgr. dr. Andrej Saje za mandatno obdobje 2022–2027.

Odličje sv. Cirila in Metoda
Slovenska škofovska konferenca podeljuje Odličje sv. Cirila in Metoda, ki je najvišje cerkveno odlikovanje v Sloveniji ustanovam ali posameznikom, ki so se izkazali s posebnim zvestim služenjem Cerkvi med Slovenci. Odlikovanje je sestavljeno iz okrogle bronaste plakete z reliefno podobo sv. Cirila in Metoda ter diplomske listine.
Vir: Katoliška Cerkev

55. katehetski simpozij z naslovom 'Upanje pa ne osramoti'
2025-02-20 18:30 - 2025-02-22 16:00, 2025-02-27 08:00 - 2025-03-01 13:00
55. katehetski simpozij z naslovom Upanje pa ne osramoti (Rim 5,5) bo potekal od 20. do 22. februarja 2025 v Gnidovčevem domu na Mirenskem Gradu in od 27. februarja do 1. marca 2025 v Domu sv. Jožefa v Celju.
Skupaj bomo prepoznavali znamenja upanja v današnjem svetu, razmišljali ob Pismu Rimljanom in odkrivali, kako sami znotraj katehetskega poslanstva živimo in delimo upanje, ki ga daje Kristus. Predavanja in delavnice pripravljajo: dr. David Kraner, mag. Janez Žakelj in msgr. Slavko Rebec.
Vsebina
Dr. David Kraner: Katehet v hospicu umirajočih ali na misijonskem polju upanja
V teoretičnem delu bo predavatelj izpostavil tako pereče tematike sovražnikov upanja, kot so vztrajno vzdrževanje struktur, zaviranje misijonarskega duha, stopnje umiranja cerkvenih skupnosti, kot tudi znamenja upanja, ki se izražajo v izzivih glede interakcije Cerkve s svetom, v strategiji prenove, v sprejemanju inovacij, razločevanju kritik, zavzetosti in vodenju. Sledil bo praktični del, v katerem bomo skupaj odkrivali, kako naj katehet sam prepoznava in hkrati postaja znamenje upanja.
Mag. Janez Žakelj: Pismo Rimljanom – pismo krščanskega upanja
Letošnje geslo svetega leta »upanje ne osramoti« je vzeto iz Pisma Rimljanom. Papež pa se pri tem ne osredotoča samo na posamezni stavek iz pisma, ampak se naslanja na njegovo celotno vsebino, s katero Pavel predstavi »svoj« evangelij odrešenja v Jezusu Kristusu. Slušatelji simpozija se bodo pobliže seznanili z nekaterimi zanimivostmi in posebnostmi, ki so povezane s pismom in njegovo celotno vsebino, v kateri odsevajo teme, kot so: greh, postava, opravičenje, krst, svoboda, zaupanje … V drugem delu se bomo dotaknili Pavlovega razumevanja upanja in na podlagi ugotovitev skupaj sestavili najprej katehezo o kreposti upanja za odrasle, nato pa na isto temo še katehezo za otroke.
Msgr. Slavko Rebec: Zakramenti in življenje
Skupaj bomo obnovili nekaj teoloških poudarkov o zakramentih svete evharistije in sprave, nato pa iskali izkušnje življenja, ki vodijo v ta dva zakramenta. Odkrivali bomo možnosti, kako pri katehezi uvajati vanju, ter nakazali moči, ki jih sveta maša in sveta spoved prinašata v življenje katehista in katehiziranca.
Tehnične informacije
Simpozijsko dogajanje se bo tako na Mirenskem Gradu kot v Celju pričelo v četrtek, z večerjo ob 18.30, sklenilo pa v soboto, na Mirenskem Gradu do 16.00, v Celju s kosilom ob 13.00.
Prijave (do tedna dni pred simpozijem) in informacije: SPLETNA PRIJAVNICA, sku@rkc.si, 031/312 110.
Prijazno vabljeni!

Sedež apostola Petra, praznik
2025-02-22
V Katoliški Cerkvi 22. februarja obhajamo praznik Sedeža apostola Petra.
Apostoli so sestavljali poseben zbor, ki ga Sveto pismo pogosto imenuje »dvanajsteri«. Kristus je temu zboru kot celoti izročil vodstvo svoje Cerkve, oznanjevanje in širjenje božjega kraljestva, nalogo posvečevati ljudi. Med apostoli je dal posebno nalogo enemu Petru. Te njegove službe se Cerkev spominja s praznikom, ki nosi ime Sedež apostola Petra.
Že tedaj, ko ga je poklical, je Jezus Petru spremenil ime, kar pomeni, da ga je izbral za pomembno poslanstvo. Uprl je pogled vanj, poroča evangelist Janez, in mu rekel: »Ti si Simon, Janezov sin. Imenoval se boš Kefa« (to pomeni Peter). V evangelijih je Peter 114-krat omenjen na prav poseben način. Utemeljitev za Petrovo prednost je njegova izpoved vere pri Cezareji Filipovi: »Ti si Kristus, Sin živega Boga.« Jezus ga je najprej blagroval, potem pa mu je dejal: »Jaz pa ti povem: Ti si Peter (Skala) in na to skalo bom sezidal svojo Cerkev in peklenska vrata je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva …« Oblast ključev je mnogo več kot nekakšna služba vratarja. Ključi kraljestva pomenijo oblast kraljevega namestnika v odsotnosti vladarja Jezus je torej Petru obljubil, da bo njegovem odhodu s tega sveta postal njegov namestnik. Dal mu je tudi oblast »zavezovanja« in ‘razvezovanja’, ki pomeni: kar bo Peter v skladu s Kristusovo voljo ukazal ali prepovedal, to bo ukazano ali prepovedano tudi v nebesih.
Po vstajenju je Kristus to učiteljsko in vodstveno oblast zavezovanja in razvezovanja izročil vsem apostolom. Drugi vatikanski koncil pravi, da je Kristus apostole postavil kot zbor ali trdno skupnost; na čelo tega zbora pa je dal iz njihove srede izbranega Petra. »Gospod je Cerkev postavil na apostole in sezidal na svetega Petra, njihovega prvaka, glavni vogelni kamen pa je sam Kristus Jezus.« Vsak Petrov naslednik ali papež je najprej škof krajevne Cerkve v Rimu, potem je patriarh Zahoda, to se pravi latinskega dela Cerkve, končno pa mu pripada še tretja služba nasledstvo apostola Petra in s tem od Gospoda postavljena služba prvenstva nad vso Cerkvijo.
Že v 4. stoletju so marsikje slovesno obhajali spomin na ustanovitev škofijskega sedeža. Tako slavje se omenja že v 4. stoletju tudi v Rimu in sicer 22. februarja. Ob tej priložnosti so v Rimu naglašali posebno odliko Petrovega sedeža, ki je v tem, da je sam Kristus dal apostolu Petru najvišjo službo v Cerkvi. V frankovski državi so praznovali spomin na podelitev ključev nebeškega kraljestva apostolu Petru 18. januarja. Papež Pavel IV. je leta 1558 določil, naj se 18. januarja praznuje spomin na sedež svetega Petra v Rimu, 22. januarja pa spomin na Petrov sedež v Antiohiji. Po novem koledarju je ostal samo današnji praznik z imenom Sedež apostola Petra brez omembe kraja. Za verne ljudi je to dan molitve za papeža, vrhovnega pastirja božjega ljudstva.
Vir: Revija Ognjišče in Katoliška Cerkev

129. obletnica smrti Božje služabnice Magdalene Gornik
2025-02-23 13:45 - 16:30
V nedeljo, 23. februarja bo obletnica smrti Magdalene Gornik. Romarski shod bo v župnijski cerkvi v Sodražici. Ob 13.45 bo molitvena ura za njeno beatifikacijo pred Najsvetejšim zakramentom in ob 15h sv. maša, ki jo bo daroval msgr. Stanislav Hočevar. Duhovniki lepo vabljeni k somaševanju. Povabite tudi vernike.
Franc Bizjak, župnik

Sveti Matija, apostol
2025-02-24
V Sloveniji 24. februarja praznujemo god sv. Matija, apostola. Drugod njegov god praznujejo 14. maja.
Potem ko jih je na nesrečen način zapustil Jezusov izdajalec Juda Iškarijot, so apostoli, da bi dopolnili apostolski zbor, izmed dvainsedemdesetih učencev, ki so tudi spremljali Jezusa, izbrali dva najprimernejša kandidata. Pogoja sta bila: da je bil med Jezusovimi učenci od začetka njegovega javnega delovanja ter da je videl vstalega Gospoda. Žreb, za katerega so se apostoli odločili, je bil naklonjen Matiju. To, kar je zapisano ob njegovi izvolitvi, je tudi vse, kar vemo o tem »nadomestnem apostolu«.
Legende in razna izročila pa govorijo, da je bil rojen v Betlehemu pobožnim in bogatim staršem, ki so ga še mladega dali v šolo starčku Simeonu v Jeruzalem. Kot deček naj bi bil v družbi tistih pastirjev, katerim je angel oznanil Jezusovo rojstvo. Pozneje se je Jezusu pridružil in bil eden izmed dvainsedemdesetih učencev, ki jih je Jezus »poslal pred seboj po dva in dva v vsako mesto in kraj, kamor je hotel sam priti«.
Odlikovali naj bi ga predvsem dve kreposti: ponižnost in ljubezen. O njegovem poznejšem delovanju govorita dva apokrifna spisa: Dejanja Andreja in Matija ter Evangelij po Mateju; oba so si izmislili krivoverci. Bolj stvarna so nekatera druga izročila. Tako Zlata legenda pripoveduje, da je misijonaril v Makedoniji, kjer je storil veliko čudežev in nazadnje umrl kot mučenec. Po drugih virih pa naj bi oznanjal krščanstvo najprej v Judeji, nato pa v Etiopiji, kjer je ustanovil tudi škofijo. Na mučeniško smrt naj bi ga obsodil veliki duhovnik Anan II., ki je dal umoriti tudi Jakoba mlajšega: najprej so ga pobili s kamenjem, nato pa obglavili s sekiro.
Rodil se je v 1. stoletju Betlehemu, umrl pa mučeniške smrti v Etiopiji okrog leta 63.
Upodobitve: upodabljajo ga kot apostola s knjigo in svitkom, tudi s čelado, kamni, najpogosteje pa z mečem oziroma helebardo (tudi sekiro ali sulico).
»Predlagali so dva, Jožefa, ki se je imenoval Barsaba, z vzdevkom Just, in Matija … In žrebali so zanju, žreb pa je določil Matija, in pridružili so ga enajstim apostolom« (Apd 1, 23.26).
Vir: Družina in Katoliška Cerkev

Štiri delavnice »Liturgična glasba vélikega tedna«
2025-03-10 20:00 - 22:00, 2025-03-13 20:00 - 22:00, 2025-03-17 20:00 - 22:00
Zavod za cerkveno glasbo organizira štiri delavnice z naslovom »Liturgična glasba vélikega tedna«:

Cvetna nedelja
ponedeljek, 10. marec 2025 ob 20.00 (spletna delavnica)
Veliki četrtek in veliki petek
četrtek, 13. marec 2025 ob 20.00 (spletna delavnica)
Velikonočna vigilija in velika noč
ponedeljek, 17. marec 2025 ob 20.00 (spletna delavnica)
Praktični del delavnice s pevsko vajo
četrtek, 20. marec 2025 ob 17.00 na Teološki fakulteti v Ljubljani

Delavnice so namenjene podrobni seznanitvi s posebnostmi liturgične glasbe v okviru obhajanj vélikega tedna. Predvideni program bo obsegal:

pregled liturgičnih elementov in teoloških poudarkov cvetne nedelje (procesija, blagoslov zelenja, petje pasijona …),
predstavitev glasbenih elementov cvetne nedelje (spevi med procesijo, predstavitev izdaje Trpljenja našega Gospoda Jezusa Kristusa),
vsebino glasbenih elementov krizmene maše,
pregled vsebin večerne maše velikega četrtka in glasbene posebnosti,
glasbo križevega pota v koralni obliki,
posebnosti obredov velikega petka (češčenje križa, prilagoditve koralnih napevov v slovenski jezik …),
predloge za bogato vključitev psalmov v obhajanje velikonočne vigilije ter druge glasbene posebnosti tega obhajanja,
predloge za slovesno obhajanje velike noči s pomočjo glasbe, ki temeljijo na liturgičnih besedilih.

Predvideno trajanje posamezne delavnice je približno 90 minut. Spletne delavnice bodo potekale preko storitve Google Meet, praktični del delavnice bo potekal na Teološki fakulteti v Ljubljani. Vse potrebne podatke za udeležbo boste prejeli na svoj elektronski naslov. Prijavnina na posamezno delavnico je 15 €, ob prijavi na vse tri delavnice spletne delavnice in praktično delavnico (ali tudi na vse tri spletne delavnice) pa bo skupna cena s popustom 36 € (podatke za nakazilo boste prejeli po elektronski pošti). Prijavite se lahko na spodnjem obrazcu ali svojo prijavo pošljete na elektronski naslov info@cerkvena-glasba.si.
Vir: Katoliška Cerkev

Obletnica izvolitve papeža Frančiška
2025-03-13
13. marca praznujemo obletnico izvolitve papeža Frančiška.
Katoliška Cerkev v Sloveniji se z veseljem in hvaležnostjo spominja izvolitve kard. Jorgeja Maria Bergoglia na sedež apostola Petra. Slovenski škofje, duhovniki, redovnice in redovniki ter verniki ob tej priložnosti svetemu očetu želijo obilo Božjega blagoslova pri odgovornem poslanstvu.

Življenjepis papeža Frančiška

Jorge Mario Bergoglio, član Družbe Jezusove, se je rodil 17. decembra 1936 v Argentini. Leta 1998 je postal nadškof v glavnem mestu Buenos Aires, 2001 pa kardinal. 13. marca 2013 je bil izvoljen za 266. papeža Katoliške cerkve. Petrov sedež je tako zasedel prvi jezuit in Neevropejec. Izbral si je ime Frančišek. Petrov sedež je tako zasedel prvi jezuit. Kmalu po izvolitvi je papež Frančišek napovedal reformo rimske kurije, imenoval zbor svetovalcev kardinalov, ki mu pri tem opravilu pomagajo.
Rodil se je v Buenos Airesu staršem italijanskega rodu. Študij kemije je končal z diplomo. V Villa Devotu je vstopil v bogoslovje, 11. marca 1958 pa v noviciat v Družbi Jezusovi. Humanistične študije je leta 1963 končal v Čilu. 1964–1965 je poučeval književnost in psihologijo, 1967–1970 pa je v San Miguelu študiral teologijo. Duhovniško posvečenje je prejel 13. decembra 1969.
31. julija 1973 je bil izvoljen za provinciala argentinskih jezuitov; to službo je opravljal do leta 1979. Leta 1980 je bil premeščen v San Miguel, kjer je bil šest let rektor semenišča. Obenem je bil župnik v kraju San José v škofiji San Miguel. Marca 1986 je odšel na študij v Nemčijo. Po vrnitvi v domovino je bil v Cordobi duhovni voditelj in spovednik.
20. maja 1992 je bil imenovan za pomožnega škofa v Buenos Airesu, posvečenje v tamkajšnji stolnici pa je prejel 27. junija 1992. Za nadškofa pomočnika iste nadškofije je bil imenovan 3. junija 1997. Ob smrti kardinala Antonija Quarracina je 28. februarja 1998 postal krajevni nadškof. Hkrati je bil tudi ordinarij za vernike vzhodnega katoliškega obreda, ki so prebivali v Argentini in niso imeli stika s svojim škofom.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) ga je 21. februarja 2001 imenoval za kardinala. V letih 2005–2011 je bil predsednik Argentinske škofovske konference. Odločno se je zavzemal za kulturo življenja in nasprotoval evtanaziji.
Kardinal Bergoglio je v rimski kuriji opravljal različne službe. Bil je član Kongregacije za kler, Kongregacije za bogoslužje in disciplino zakramentov, Kongregacije za ustanove posvečenega življenja in družbe apostolskega življenja, Komisije za Latinsko Ameriko in Papeškega sveta za družino.
Kardinali so kardinala Jorgeja Maria Bergoglia 13. marca 2013 v petem krogu glasovanja izvolili za 266. rimskega škofa in pastirja vesoljne Cerkve. Izbral si je ime Frančišek.
8. decembra 2015 je razglasil izredno jubilejno leto usmiljenja, ki ga je z zapiranjem svetoletnih vrat bazilike sv. Petra slovesno sklenil 20. novembra 2016, na nedeljo Jezusa Kristusa, Kralja vesoljstva.
Kmalu po izvolitvi je papež Frančišek napovedal reformo rimske kurije, imenoval zbor svetovalcev kardinalov, ki mu pri tem opravilu pomagajo, ter z dvema motuproprijema omogočil poenostavljen postopek za ugotavljanje ničnosti zakonske zveze.
12. februarja 2016 se je kot prvi rimski škof po razkolu iz leta 1054 srečal s patriarhom Kirilom I. na letališču v Havani na Kubi.
31. oktobra in 1. novembra 2016 je sveti oče Frančišek opravil apostolsko potovanje na Švedsko. Povod obiska je bila skupna luteransko-katoliška spominska slovesnost ob 500. obletnici reformacije.
V soboto, 13. maja 2017, je papež Frančišek na trgu pred fatimsko baziliko ob praznovanju stoletnice Marijinih prikazovanj v Fatimi daroval slovesno sveto mašo, med katero je za svetnika razglasil Frančiška in Jacinto Marto, preprosta otroka, ki se jima je 13. maja 1917 prikazala Božja Mati.
28. oktobra 2017 je sveti oče v Rimu nagovoril več kot 350 udeležencev srečanja Komisije škofovskih konferenc Evropske unije (COMECE) pod geslom (Re)thinking Europe.
1. marca 2018 se je papež Frančišek v okviru obiska ad limina apostolorum srečal s slovenskimi škofi. Škofje so se pridružili papežu Frančišku pri jutranji sveti maši v kapeli doma sv. Marte, nato pa jih je sprejel v zasebno avdienco. Ljubljanski nadškof metropolit in predsednik SŠK msgr. Stanislav Zore se je v imenu škofov zahvalil za podporo, ki jo papež Frančišek izkazuje slovenskim katoličanom in Cerkvi v Sloveniji. Obenem je papeža seznanil z najpomembnejšimi izzivi, s katerimi se škofje soočajo pri svojem delu: s sekularizacijo, nerešenimi vprašanji med Cerkvijo in državo, pomanjkanjem duhovnih poklicev, izzivom dela z mladimi v luči prihodnje sinode škofov ter podporo družinam in krščanskim zakoncem. Škofje so papežu predstavili delo Cerkve na karitativnem področju ter na področju vzgoje in izobraževanja. Posebej so izpostavili prizadevanja Cerkve za pravico staršev, da svoje otroke vzgajajo v skladu s svojo vero in prepričanjem.
Papež Frančišek je 30. maja 2018 sprejel predsednika RS Boruta Pahorja, ki se je udeležil dobrodelnega dogodka v podporo delovanju misijonarja Pedra Opeke. Sveti oče je izrazil hvaležnost Monaku, ki je Opeki na Madagaskarju pomagal zgraditi trideset šol, in Sloveniji, ki je glede na število prebivalcev najpomembnejša podpornica misijonarjevega humanitarnega dela.
Od 21. do 26. avgusta 2018 je v Dublinu na Irskem potekalo deveto svetovno srečanje družin pod geslom Evangelij družine: veselje za svet. Slovesno sklepno sveto mašo je 26. avgusta v parku Phoenix v Dublinu daroval papež Frančišek.
Od 3. do 28. oktobra 2018 je v Vatikanu potekalo petnajsto redno generalno zasedanje škofovske sinode na temo Mladi, vera in razločevanje poklicanosti. Izbrana tema je izraz pastoralne skrbi Cerkve za mlade in nadaljuje smernice zadnjega predsinodalnega zasedanja in posinodalne apostolske spodbude Amoris laetitia.
Papež Frančišek je od 23. do 28. januarja obiskal Panamo, kjer se je udeležil 34. svetovnega dneva mladih.
Od 6. do 27. oktobra 2019 je papež Frančišek vodil posebno zasedanje škofovske sinode o Panamazoniji na temo Amazonija, nove poti za Cerkev in za celostno ekologijo.
27. marca 2020 je papež Frančišek zaradi izrednih razmer, ki jih je povzročila pandemija covida-19, katoličane po vsem svetu povabil, naj se mu pridružijo pri adoraciji pred Najsvetejšim zakramentom. Papež je vodil bogoslužje Božje Besede in adoracijo Najsvetejšega ter nato podelil blagoslov urbi et orbi, mestu in svetu, z možnostjo prejema popolnega odpustka. Papež Frančišek je med molitvijo na praznem Trgu sv. Petra po prebranem evangeliju o viharju na morju iz Markovega evangelija razmišljal o viharju sedanjega časa in o tem, kako nas Gospod sredi našega viharja vabi, naj prebudimo in poživimo solidarnost ter upanje.[1]
Papež Frančišek je 3. oktobra 2020 podpisal okrožnico Fratelli tutti o bratstvu in družbenem prijateljstvu, ki sta poti za graditev boljšega sveta, bolj pravičnega in mirnega, s prizadevanjem vseh ljudi in institucij. V njej je ponovno odločno izrečen »ne« vojni in globalizaciji brezbrižnosti.[2]
Z apostolskim pismom Patris corde, ki je izšlo na praznik Brezmadežne, 8. decembra 2020, se je sveti oče Frančišek spomnil 150. obletnice razglasitve sv. Jožefa za zavetnika vesoljne Cerkve, zato je do 8. decembra 2021 potekalo posebno leto sv. Jožefa.[3]
Ob peti obletnici objave apostolske spodbude Amoris Laetitia – o lepoti in veselju družinske ljubezni je papež Frančišek 19. marca 2021 začel leto družine Amoris Laetitia, ki ga je sklenil 26. junija 2022 na 10. svetovnem srečanju družin v Rimu.[4]
Sveti oče Frančišek je sklical izredno (2014) in redno (2015) zasedanje škofovske sinode o posredovanju vere v družini, v oktobru leta 2018 sinodo o poklicanosti mladih pod geslom Mladi, vera in razločevanje poklicanostiter leta 2018 sinodo o Amazoniji, ki je potekala leta 2019.[5] Med letoma 2021 in 2023 poteka škofovska sinoda z geslom Za sinodalno Cerkev: občestvo, sodelovanje, poslanstvo, ki jo je sveti oče Frančišek razglasil 24. aprila 2021. Posebnost zadnje sinode je njen začetek na škofijski oziroma lokalni ravni, ki vključuje sodelovanje Božjega ljudstva. Slovesno odprtje je potekalo med 9. in 10. oktobrom 2021 v Rimu ter 17. oktobra 2021 v vsaki lokalni Cerkvi oziroma škofiji. Oktober 2023 je bil temeljni mejnik obhajanja 16. splošnega rednega zasedanja škofovske sinode, sledi obdobje uresničevanja sklepov, ki bo ponovno vključevalo krajevne Cerkve.
Papež Frančišek je 19. marca 2022 podpisal apostolsko konstitucijo o rimski kuriji in njenem služenju Cerkvi in svetu z naslovom Praedicate evangelium. Ob invaziji Ukrajine s strani Ruske federacije je sveti oče pozval vse škofe sveta, da 25. marca 2022 skupaj z njim opravijo dejanje posvetitve Rusije in Ukrajine Marijinemu brezmadežnemu srcu.
V letu 2023 je papež Frančišek objavil apostolski konstituciji Laudate Deum (4. oktober 2023) in In Ecclesiarum Communione (6. januar 2023), apostolsko spodbudo C’est la confiance (15. oktober 2023) ter apostolsko pismo Sublimitas et miseria hominis (19. junij 2023).
Papež Frančišek je v svojem pontifikatu na osmih konzistorijih imenoval 131 novih kardinalov: 98 volivcev v konklavu in 33 brez volilne pravice. Kardinalski zbor šteje 241 kardinalov, od katerih je 136 volivcev v primeru konklava. V kardinalskem zboru so kardinali iz 91 različnih držav, 70 držav ima vsaj enega kardinala z volilno pravico. 57 jih prihaja iz redovnih skupnosti.[6]
Papež Frančišek je od izvolitve opravil 80 apostolskih potovanj: 36 po Italiji in 44 v druge države, napisal tri okrožnice (Lumen fidei, 2013; Laudato si’, 2015; Fratelli tutti, 2020), izdal sedem apostolskih spodbud (Evangelii Gaudium, 2013; Amoris laetitia, 2016; Gaudete et exsultate, 2018; Christus vivit, 2019; Querida Amazonia, 2020; Laudate Deum, 2023; C’est la confiance, 2023) in 48 motuproprijev.

[1] Prim. https://www.vaticannews.va/sl/papez/news/2020-03/papezevo-povabilo-k-molitvi-25-in-27-marca.html; http://www.vatican.va/content/francesco/it/events/event.dir.html/content/vaticanevents/it/2020/3/27/uniti-in-preghiera.html, pridobljeno 30. novembra 2020.
[2] Prim. https://www.vaticannews.va/sl/papez/news/2020-10/fratelli-tutti-vsi-bratje-socialna-okroznica-papeza-franciska.html, pridobljeno 30. novembra 2020.
[3] Prim. https://www.vaticannews.va/sl/papez/news/2020-12/papez-z-apostolskim-pismom-patris-corde-napoveduje-leto-svetega.html, pridobljeno 30. novembra 2020.
[4] Prim. https://www.vaticannews.va/sl/vatikan/news/2020-12/posebno-leto-ki-bo-spodbujalo-k-pricevanju-druzinske-ljubezni.html, pridobljeno 2. oktobra 2021.
[5] Prim. http://www.synod.va/content/synod/it/assemblee-generali.html, pridobljeno 20. junija 2020.
[6] Prim. https://press.vatican.va/content/salastampa/it/documentation/cardinali—statistiche.html, pridobljeno 25. oktobra 2023; prim. https://www.vatican.va/roman_curia/cardinals/index_it.htm in https://press.vatican.va/content/salastampa/it/documentation/cardinali—statistiche/composizione-per-area.html, pridobljeno 25. oktobra 2023.
Vir: Katoliška Cerkev

Predavanje na Brezjah: »V začetku je bila Beseda«
2025-03-14 18:00 - 21:00
V duhu bule papeža Frančiška o svetem letu 2025 v Slovenskem Marijinem svetišču pripravljamo niz predavanj. V petek, 14. marca 2025, bo po večerni sveti maši ob 18. uri o romanjih v Sveto deželo spregovoril p. Peter Lavrih, komisar za Sveto deželo.
»Romanje izraža temeljno prvino vsakega svetoletnega dogodka. Potovati iz ene države v drugo, kot bi bile meje presežene, napotiti se iz enega mesta v drugo v kontemplaciji stvarstva in umetniških del, vse to nam bo omogočilo, da nas bodo obogatila različna izkustva in kulture, in da bomo vpili vas lepoto, ki jo uskladi molitev in ki vodi k zahvaljevanju Boga za njegova čudovita dela.« (papež Frančišek, bula o napovedi svetega leta 2025)
V duhu bule papeža Frančiška o svetem letu 2025 v Slovenskem Marijinem svetišču pripravljamo niz predavanj, s katerimi želimo osvetliti pomen in zgodovino romarskih središč. V postnem času, v petek, 14. marca 2025, bo po večerni sveti maši ob 18. uri o romanjih v Sveto deželo, o pomenu Besede v Svetem pismu ter pri svetem Frančišku, spregovoril p. Peter Lavrih, komisar za Sveto deželo.
Pater Peter Lavrih je vodja Komisariata za Sveto deželo, v sklopu katerega je v Sveto deželo odpeljal na romanje že na tisoče Slovencev. Sam se je prvič podal na romanje po bibličnih krajih že leta 1980, uradno pa tja vodi romarske skupine od leta 1988. Že več kot 35 let torej ustvarja zgodbo o stiku Slovencev s Sveto deželo.
P. Peter Lavrih je ob 25-letnici Komisariata zapisal: »Sveta dežela je zemljepis svetega pisma, je Biblija, ki je postavljena na zemljo, na jezero, na goro …«
Vljudno vabljeni na zanimivo predavanje o krajih, kjer se je Božja beseda učlovečila.
Vir: Katoliška Cerkev

Spomladansko izobraževanje pastoralnih sodelavcev
2025-03-15 08:30 - 13:00
Urad za laike pri Pastoralni službi Nadškofije Ljubljana v soboto, 15. in 29. marca 2025, vabi na izobraževanje za pastoralne sodelavce z naslovom »Zasidrani v upanju«. Srečanje bo v Zavodu sv. Stanislava od 8.30 do 13.00. 15. marca za II. in IV. arhidiakonat (dekanije: Kranj, Radovljica, Šenčur, Škofja Loka, Cerknica, Grosuplje, Ribnica, Vrhnika), 29. marca za I. in III. arhidiakonat (dekanije: Ljubljana – Center, Ljubljana – Polje, Ljubljana – Šentvid, Ljubljana – Vič/Rakovnik, Domžale, Kamnik, Litija – Zagorje).
Glavni gost za osrednjo temo bo nadškof msgr. Stanislav Zore. Srečanje bo praktične narave in po krajšem predavanju bodo sledile dvourne delavnice, namenjene vsem pastoralnim sodelavcem. Izberete lahko enega izmed poslanstev, ki ga opravljate: pevci, kateheti, zakristani, izredni delivci obhajila, gospodarski svet, bralci, krasilke, Karitas in Young Caritas …
Lepo povabljeni duhovniki, redovniki in redovnice ter vaši laični (prihodnji) pastoralni sodelavci.
Več informacij in prijavnico poiščite na portal.pridi.com. Če na termin, ki je predviden za vašo dekanijo, ne utegnete, dobrodošli na preostali termin.
Neža Novak,
tajnica Urada za laike

Sv. Jožef, slovesni praznik
2025-03-19
God in praznik sv. Jožefa, moža Device Marije in Jezusovega skrbnika obhajamo 19. marca.
Kolikor je zanesljivo znanega o sv. Jožefu, je zapisano v evangelijih po Mateju in Luku (prim. Mt 1,1–2,23; Lk 1,5–2,52). Genealogija obeh evangelijev ga uvršča med potomstvo kralja Davida (prim. Mt 1,16; Lk 1,27). Čeprav je bil kraljevskega rodu, Jožef ni bil bogat. Po vsej verjetnosti je bil reven, kar je razvidno iz daru samo »dveh grlic ali dveh golobov« (Lk 2,24) ob Jezusovem darovanju v templju (bogatejše družine so bile po judovski postavi dolžne darovati več, prim. 3 Mz 12,8). Jožefova družina je izvirala iz Betlehema v Judeji, vendar se je on preselil v Nazaret v Galileji, kjer je opravljal tesarsko obrt. Jožef se v evangelijih zadnjič omenja ob Jezusovem obisku templja v starosti približno 12 let (prim. Lk 2,41–52). Predvidevamo, da je Jožef umrl že pred začetkom Jezusovega javnega delovanja. Ostale zgodbe v zvezi z njegovo osebnostjo (npr. njegova domnevna visoka starost in ovdovelost v času poroke z Marijo), nimajo realne zgodovinske osnove in so bile ustvarjene z namenom zadovoljiti ljudsko radovednost o podrobnostih iz njegovega življenja.

Leto svetega Jožefa
Apostolsko pismo Patris corde svetega očeta Frančiška ob 150-letnici razglasitve sv. Jožefa za zavetnika vesoljne Cerkve
Pismo predsednikom škofovskih konferenc o novih vzklikih v litanijah svetega Jožefa

Evangeliji nam kljub skopim podatkom rišejo sorazmerno jasno podobo o Jožefovi osebnosti. Bil je zvest in potrpežljiv mož, pokoren Božji volji glede njegovega življenjskega načrta, ob čemer je sprejel tudi vse spremljajoče težave. Evangelist Matej ga imenuje »pravičen« (Mt 1,19), saj je dojel načrt, ki ga je imel Bog z Marijo, in se zavestno vključil vanj tako, da je sprejel, zaščitil in poskrbel za svojo družino.
Jožef je zavetnik umirajočih, saj je ob predpostavki, da je umrl pred začetkom Jezusovega javnega delovanja, umrl v družbi Jezusa in Marije, kar za kristjane predstavlja idealen način, kako zapustiti zemeljsko življenje. Jožef je zavetnik očetov, obrtnikov, delavcev in krščanskih družin.
Leta 1870 je papež Pij IX. (1846–1878) sv. Jožefa uradno razglasil za zavetnika vesoljne Cerkve, s čimer je izpostavil njegovo vlogo podpornika, zaščitnika in vodnika svete družine, ki se je razširila na celotno Cerkev. Ob tej priložnosti je 19. marec določil za njegov godovni dan. Papež Pij XII. (1939–1958) je dodal še praznik Jožefa delavca, ki ga praznujemo 1. maja in sovpada s civilnim praznikom dela.
Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je leta 1989 objavil apostolsko spodbudo z naslovom Odrešenikov varuh (1989), v kateri je razmišljal o življenju in pričevanju sv. Jožefa. Sv. Jožef je zavetnik novomeške škofije.
Kongregacija za bogoslužje in disciplino zakramentov je 19. junija 2013 razglasila odlok o omembi sv. Jožefa, ženina Device Marije, v II., III. in IV. evharistični molitvi.
Kongregacija za bogoslužje in disciplino zakramentov je 1. maja 2021, na praznik sv. Jožefa delavca, poslala predsednikom škofovskih konferenc pismo o novih vzklikih v litanijah svetega Jožefa. To so naslednji: »Custos Redemptoris« (prim. sv. Janez Pavel II., apostolska spodbuda Redemptoris custos); »Serve Christi« (prim. sv. Pavel VI., homilija 19. 3. 1966, navedeno v Redempotoris custos št. 8 in Patris corde, št. 1); »Minister salutis« (sv. Janez Krizostom, navedeno v Redemptoris custos, št. 8); »Fulcimen in difficultatibus« (prim. Frančišek, Apostolsko pismo Patris corde, uvod); »Patrone exsulum, afflictorum, pauperum« (Patris corde, št. 5).
Vir: Katoliška Cerkev
