Nadškofija Ljubljana

Sv. Simon in Juda Tadej, apostola
2019-10-27 - 2019-10-28
Starokrščansko izročilo ve povedati, da so nekateri apostoli po Jezusovem vnebohodu in prihodu Svetega Duha oznanjali evangelij skupaj. Med temi naj bi bila tudi Simon in Juda, ki ju na vseh seznamih apostolov v evangelijih najdemo na desetem in enajstem mestu – na dvanajstem, zadnjem, je vselej izdajalec Juda Iškariot. Zaradi tega sta apostola Simon in Juda neločljivo povezana tudi na vseh svetniških koledarjih katoliške Cerkve in njun praznik obhajamo 28. oktobra.
Simona – ime pomeni ‘Bog je uslišal’ – sta bila med apostoli dva: prvemu je Jezus, ko ga je poklical, dodal vzdevek Peter (Skala), drugega evangelist Luka imenuje Gorečnik, Marko pa Kananejec, kar je isto v hebrejskem jeziku. To daje slutiti, da je pripadal stranki zelotov, ki je bila prežeta s politično obarvanim mesijanizmom. O njegovem življenju vemo prav malo zanesljivega. Mnogi razlagalci Svetega pisma sodijo, da je bil Simon rodni brat Juda Tadeja in Jakoba mlajšega, prvega jeruzalemskega škofa, ki ga je dal veliki duhovnik Anan leta 62 kamnati. Simon naj bi ga nasledil na škofijskem sedežu v Jeruzalemu. Preden so Rimljani začeli leta 70 oblegati Jeruzalem, je Simon, ki je imel pred očmi Jezusovo napoved o razdejanju Jeruzalema, svoje vernike izpeljal iz mesta. Za časa cesarja Trajana (98–117) je nastopilo veliko preganjanje kristjanov in med tem viharjem je leta 107 kot junaški mučenec dal svoje življenje za Kristusa tudi jeruzalemski škof Simon, ki je bil tedaj star že blizu 120 let. Po drugem izročilu pa naj bi Simon Gorečnik oznanjal evangelij v Egiptu in Juda Tadej v Mezopotamiji, nazadnje pa naj bi delovala skupaj v Perziji. Tam so poganski duhovniki Juda pobili s koli, Simona pa po hudem mučenju prežagali, zato Juda upodabljajo s kiji, Simona pa z žago.
Vir: Revija Ognjišče

Vsi sveti
2019-10-31 - 2019-11-01
V Katoliški Cerkvi 1. novembra obhajamo slovesni in zapovedani praznik vseh svetih.
Ta dan bodo maše po vseh slovenskih župnijah, popoldne pa bodo molitve za verne rajne v cerkvah in na pokopališčih. Na Vzhodu je Cerkev praznik obhajala že v 4. stoletju, prek Galije pa se je v 9. stoletju praznovanje razširilo tudi v zahodno Cerkev. Pod vplivom vzhodne Cerkve so proti koncu 6. stoletja uvedli praznik vseh mučencev tudi v Rimu, papež Bonifacij IV. pa je 13. maja leta 610 rimski tempelj Pantheon posvetil Devici Mariji in vsem mučencem.
Misel o praznovanju vseh svetnikov (in ne več samo mučencev) je dobila oprijemljiv izraz, ko je papež Gregor III. (731-741) pri sv. Petru v Rimu posvetil posebno kapelo v čast Odrešeniku, njegovi Materi, vsem apostolom, mučencem in vsem svetnikom.
Papež Gregor IV. (827-844) je praznik izrecno iz 13. maja preložil na 1. november in ukazal, naj se slovesno praznuje v vesoljni Cerkvi. Prvo pričevanje, da so v Rimu praznik vseh svetnikov obhajali 1. novembra, pa imamo že iz časa pred letom 800. Razlogi, zakaj je Cerkev uvedla praznik vseh svetih, nastajajo že kmalu po uvedbi: število svetnikov je tako narastlo, da se ni bilo več mogoče spominjati vsakega posebej v bogoslužju.
Vir: Katoliška Cerkev.

Spomin vernih rajnih
2019-11-01 - 2019-11-02
2. novembra Cerkev se spominja vseh vernih rajnih.
Rimski martirologij ali koledar, v katerem so zaznamovali sprva obletnice svetih mučencev, kasneje pa tudi drugih od Cerkve razglašenih svetnikov, naznanja spomin vseh vernih rajnih s temi jedrnatimi besedami: »Danes je slovesni spomin vseh umrlih vernikov. Pravkar se je Cerkev kot skupno nežna čuteča mati potrudila, da bi poveličevala s primernimi slavospevi vse svoje otroke v nebeškem veselju. Zdaj pa bi v svoji materinski skrbi vsem svojim otrokom, ki trpijo v kraju očiščevanja, s svojo mogočno priprošnjo pri Kristusu, svojem Gospodu in Ženinu, rada pomagala, da bi čim prej mogoče bili sprejeti v občestvo nebeščanov.«
Pri nas se je za današnji spominski dan vseh rajnih udomačilo ime ‘verne duše’ in verni ljudje prosimo za svoje pokojne, ki so morda še v kraju očiščevanja in zorenja za nebesa. Temu kraju ali pravzaprav stanju pravimo vice. To stanje nastopi takoj po smrti za tiste duše, ki imajo v sebi božje življenje posvečujoče milosti, pa še niso zadostile za grehe, ki so jih v življenju storile, ali pa jih teži krivda malih grehov. Kako dolgo traja očiščevanje v vicah pri posameznih dušah, tega ne moremo vedeti. Same si te duše ne morejo pomagati; čas zasluženja je bil zanje končan s trenutkom smrti. Pač pa jim moremo pomagati mi, ki spadamo še k ‘potujoči Cerkvi’. S svojo priprošnjo jim morejo pomagati tudi zveličani v nebesih. Temelj za to je tisto nadnaravno dejstvo, ki ga izraža člen apostolske vere: »Verujem v občestvo svetnikov.«
Novi Katekizem katoliške Cerkve pravi: »Cerkev je že od prvih časov dalje častila spomin svojih rajnih ter darovala priprošnje v njihovo korist, predvsem evharistično daritev, da bi potem, ko so bili očiščeni, mogli dospeti do blaženega gledanja Boga. Cerkev priporoča tudi miloščino, odpustke in spokorna dela v korist rajnim.« Glede odpustkov isti Katekizem uči: »Odpustek je odpuščanje časne kazni pred Bogom za tiste grehe, katerih krivda je že odpuščena. Prejme ga kristjan, ki je pravilno pripravljen pod določenimi pogoji ob pomoči Cerkve, katera v službi odrešenja z oblastjo razdeljuje in naklanja zaklad zadostitev Kristusa in svetnikov. Odpustek je delen ali popoln v tem smislu, da nas delno ali popolnoma reši časnih kazni, ki jih dolgujemo za grehe. Odpustite moremo naklanjati ali živim ali rajnim.« V prvih osmih dneh novembra Cerkev za obisk pokopališča in molitev za rajne naklanja popolni odpustek. Prav tako dobi odpustek v vseh cerkvah in javnih kapelah na dan 1. in 2. novembra, ali prejšnjo ali naslednjo nedeljo, kdor moli vsaj očenaš in vero in je bil pri spovedi in obhajilu ter moli po namenu svetega očeta.
Vir: Katoliška Cerkev.

Zahvalna nedelja
2019-11-02 - 2019-11-03
V Cerkvi na Slovenskem zahvalno nedeljo vsako leto obhajamo na nedeljo po prazniku vseh svetih. Letos bo to 3. novembra.
Praznik zahvale so poznala že starodavna ljudstva, ki so v znamenje zahvale in prošnje za blagoslov darovala ječmenove snope, poljedelska ljudstva pa so darovala enoletno jagnje. Z nastopom judovstva oziroma z izhodom judovskega ljudstva iz egiptovske sužnosti je zahvala dobila bogoslužni in odrešenjski pomen. Judje se tega dogodka spominjajo ob šotorskem prazniku (prim. 5 Mz 16,13–15 in 4 Mz 29,35–39).
Praznik zahvale je dan hvaležnosti in zahvaljevanja, vendar ne le za letino in pridelke, ki jih je dala narava, ampak tudi za druge darove, npr. za spoznanje, svobodo, dobroto, dom, čas, vero. Zahvala zajema vse naše življenje – vse, kar smo in kar imamo. Cerkev z opozarjanjem na pomen zahvale in hvaležnosti Bogu, stvarstvu in ljudem prebuja in krepi osnovno razsežnost medsebojnih odnosov in jim daje novo kakovost. Najvišja oblika zahvale za kristjane je daritev maše, kjer se Bogu Očetu zahvaljujemo za vse, kar nam je podarjeno. Maša je prošnja in zahvala ob enem, zato je praznovanje zahvalne nedelje povezano z bogoslužnim obredom.
Pri mašah na zahvalno nedeljo se bodo verniki, duhovniki in škofje s hvaležno držo zahvalili drug drugemu in Bogu za vse prejeto v minulem letu. Zahvala bližnjemu pomeni utrjevanje dobrih vezi in graditev občestva. Hvaležnost Bogu spominja na Darovalca dobrega.
Vir: Katoliška Cerkev.

Pogovor ob prazniku Sv. Martina in fotografska razstava »Razdelitev«
2019-11-07 17:00 (Europe/Ljubljana)
V četrtek, 7. novembra 2019, ob 18.00 bo v Balassijevem inštitutu v Ljubljani pogovorni večer z naslovom Kontemplacija in pomoč, pogovor med dr. Konrádom Dejcsicsem, kulturnim direktorjem Opatije Pannonhalma in Markom Čižmanom, direktorjem Škofijske Karitas v Ljubljani. Dogodek povezuje dr. Jože Gričar, ekonomist in profesor emeritus. Dogodek bo odprla veleposlanica Madžarske, pridružili se ji bodo tudi drugi veleposlaniki.

Po pogovru bo pogostitev in degustacija vina iz Opatije Pannonhalma in Cesarjeva klet.

Ob pogovoru si bodo udeleženci lahko ogledali fotografsko razstavo Delitev. Tri fotografske serije (vsaka sestoji iz desetih fotografij) prikazujejo zgodbe Madžarov, v katerih se zrcalijo dela sv. Martina: ti ljudje pogosto nudijo nesebično pomoč, ki presega njihove zmožnosti…

»Deset fotografskih serij (vsaka sestoji iz desetih fotografij) prikazuje zgodbe Madžarov, v katerih se zrcalijo dela sv. Martina: ti ljudje pogosto nudijo nesebično pomoč, ki presega njihove zmožnosti; čeprav se njihova dejanja pogosto zazdijo nelogična, ob tem prevzemajo odgovornost za druge in stopajo onkraj lastnih predsodkov, lastnega terenskega dela in družbenega ter kulturnega okvira. Skozi njih lahko dojemljivi gledalec občuti, da si prostora ne delimo samo s škofom in vojakom, ki je živel 50 generacij pred nami, temveč da živimo drug z drugim. Ni nujno, da delujemo v imenu sv. Martina, kadar drugim dajemo svoj čas, svojo moč, znanje, imetje ali celoto svojega življenja. Hkrati pa lahko v svojem iskanju moč črpamo iz tradicije, ki nas povezuje z našimi predniki, ki so na tem prostoru živeli pred dolgimi stoletji in se podajali na to isto iskanje, ob tem pa so se spopadali z istimi težavami in dilemami, s katerimi se srečujemo danes.« (István Virágvölgyi, kustos)
Dr. Konrád Dejcsics je benediktinski redovnik, kulturni direktor opatije Pannonhalma. Diplomiral je iz latinščne in nemščine ter teologije. Doktorsko nalogo je napisal na temo svetega Hieronima. Uči v gimnaziji in dijaškem domu Pannonhalma ter je bil direktor knjižnice v opatiji.
Marko Čižman je župnik v župniji Ljubljana – Podutik, v župnijski cervki posvečeni Svetemu Rešnjemu Telesu in Krvi. Diplomiral je iz živilske tehnologije in zatem končal še teološko fakulteto. Poleg opravljanja duhovniških obveznosti je predsednik Škofijske karitas Ljubljana, poučuje kitaro, vodi ženski zborček, in ob koncih tedna v župnijski kuhinji vodi kuharske tečaje, ki so zasedeni dve leti vnaprej.
Dr. Jože Gričar je ekonomist in profesor. V letu 2010 je bil izvoljen za zaslužnega profesorja Univerze v Mariboru. Je prejemnik odlikovanja Madžarski zlati križ za zasluge z dne 3. marca 2017 za njegova prizadevanja za krepitev madžarsko-slovenskih, predvsem čezmejnih, civilnih odnosov oz. razvoj makroregionalnega sodelovanja.
Dogodek je nastal v sodelovanju Fakultete za pravo in poslovne vede Katoliškega inštituta in Balassijevega inštituta.
Jezik: slovenščina in madžarščina s konsekutivnim prevajanjem.

Svojo udeležbo potrdite na rsvp@balassijevinstitut.si do 4. novembra.
Vir: Katoliška Cerkev.

42. študijsko posvetovanje katehetov in katehistinj
2019-11-08 17:00 - 2019-11-10 12:00
Skupnost slovenskih katehistinj in katehistov (SSKK) vabi na 42. študijsko posvetovanje z naslovom Obhajam, kar živim, ki bo potekalo med 8. in 10. novembrom 2019 v Ilirski Bistrici. Osrednja nit srečanja bo posvečena mistagoški katehezi, v katero nas bo uvajala mag. s. Magda Burger. Za duhovno spodbudo bo poskrbel msgr. Slavko Rebec, v pomen gibanja in vaje za večjo zbranost pri katehezi pa nas bo vodila prof. Martina Jenko Mavrič. Dovolj časa bo tudi za medsebojno izmenjavo izkušenj in druženje. Dnevni red posvetovanja in spletno prijavnico najdete na spletni strani SKU: http://sku.rkc.si/. Študijsko posvetovanje priporočamo vsem, ki katehizirate v župnijah.
Prijave (do 5. novembra) in informacije: Slovenski katehetski urad, tel. št.: 01/434 72 88, 031 312 110, e-naslov: sku@rkc.si.
Slovenski katehetski urad

Posvetitev lateranske bazilike
2019-11-08 - 2019-11-09
Cesar Konstantin, ki je dal kristjanom v rimski državi svobodo, je izročil papežu tudi lateransko palačo. Ob njej so zgradili baziliko presvetega Odrešenika, ki so jo leta 324 posvetili. V Lateranu so papeži stanovali dolga stoletja, dokler se niso preselili v Vatikan. Še danes velja Lateran za sedež rimskega škofa. Praznik posvetitve praznujemo 9.11.
Vir: Hozana.si.

Jesensko srečanje članov ŽPS
2019-11-09 08:00 - 12:00, 2019-11-23 08:00 - 12:00
Škofijski urad za laike vabi na srečanje članov ŽPS in drugih župnijskih sodelavcev, ki bo v soboto, 9. novembra (za člane ŽPS iz I. in III. arhidiakona oz. dekanij: Ljubljana – Center, Ljubljana – Moste, Ljubljana – Šentvid, Ljubljana – Vič/Rakovnik, Kamnik, Domžale, Litija, Zagorje) in v soboto, 23. novembra (za člane ŽPS iz II. in IV. arhidiakonata oz. dekanij: Radovljica, Kranj, Šenčur, Tržič, Škofja Loka, Vrhnika, Cerknica, Ribnica, Grosuplje).
Srečanje z naslovom Moj dragoceni biser bo potekalo v Zavodu sv. Stanislava, od 9.00 do 13.00 (sledi skupno kosilo). Župnike prosimo, da člane ŽPS in druge župnijske sodelavce spodbudite k udeležbi in se srečanja tudi sami udeležite. Če se srečanja ne morete udeležiti na termin, določen za svojo dekanijo, ste dobrodošli tudi na preostali razpoložljivi termin. Informacije in prijave na: urad.za.laike.lj@rkc.si, 01 234 26 51.
dr. Mojca Bertoncel
tajnica Škofijskega urada za laike

Spominski zbor ob 60-letnici smrti škofa dr. Gregorija Rožmana
2019-11-16 11:00
»Blagor vam, kadar vas bodo zaradi mene zasramovali,
preganjali in vse hudo o vas lažnivo govorili«.

Vabimo vas na
spominski zbor ob 60-letnici smrti škofa dr. Gregorija Rožmana,
ki bo v soboto, 16. 11., ob 12h v veliki dvorani Katoliškega inštituta,
Krekov trg 1, v Ljubljani.
Govorniki: p. dr. Metod Benedik, dr. Renato Podbersič, dr. Stane Granda,
Tamara Griesser Pečar, dr. Helena Jaklitsch.
Ob 15h pa bo sv. maša v stolnici.

Društvo Slovenski katoliški izobraženci
Nova Slovenska zaveza
Prebudimo Slovenijo
Vseposvojitev
Združeni ob lipi sprave

Svetovni dan ubogih
2019-11-16 - 2019-11-17
17. novembra praznujemo svetovni dan ubogih. Ob tej priložnosti vabimo k branju papeževe poslanice ob svetovnem dnevu ubogih z naslovom: “Upanje, ki ga imajo ubogi, ne bo nikoli razočaralo.” Poslanico najdete na povezavi.

Teden zaporov 2019
2019-11-16 - 2019-11-23
V tednu od 17. do 23. novembra 2019 bomo obhajali teden zaporov. Vsako leto se obhaja v okviru Katoliške Cerkve in tudi drugih krščanskih Cerkva ter skupnosti. Namen tedna zaporov je, da se kristjani v večji meri zavedajo potreb vseh, ki se jih dotika beseda zapor: zaprtih oseb in njihovih družin, žrtev kaznivih dejanj, zaposlenih v zaporskem sistemu in vseh drugih, ki skrbijo za zapornike.
Naslov letošnjega tedna zaporov je »Kaj je zate svoboda & si ti svoboden?«. Božja volja in namen za vse ljudi je osvoboditev – osvoboditev, da bi bili takšni ljudje, kot nas je ustvaril. V zaporu so mnogi ljudje, ki jim je pogosto težko verovati, da ima Bog sploh kakšen interes za njih in njihova življenja. Težko sprejemajo idejo, da so ustvarjeni po Božji podobi in ne zmorejo upati v prihodnost z Bogom, brez kriminala, aretacij in zapora. Tudi vsi tisti, katerih življenja so prepletena s kaznivimi dejanji in njihovimi učinki, ali tisti, ki jih delo pripelje v stik z destruktivnostjo kaznivih dejanj, pogosto le stežka vidijo novo prihodnost, ki jim je obljubljena s Kristusovo svobodo. S skupno molitvijo za vse, ki pridejo na kakršen koli način v stik s kazenskopravnim sistemom, se vključujemo v delovanje Božje zaveze odrešenja – da bi vsaka oseba, Bogu dragocena, lahko odkrila, kaj zares predstavljata odrešenje in svoboda.
Naj nas letošnji teden zaporov med seboj poveže v molitvi in skrbi za vse brate in sestre, ki v sebi doživljajo zapor in težo življenja v različnih dimenzijah.

Robert Friškovec, zaporniški vikar
Vir: Katoliška Cerkev.

Slovesne prve večernice
2019-11-23 16:00
Zavod za Cerkveno glasbo vabi k slovesnim prvim večernicam, ki jih bodo pred praznikom Kristusa Kralja molili v uršulinski cerkvi Svete Trojice v Ljubljani in sicer v soboto, 23. novembra, ob 17. uri.

Jezus Kristus, Kralj vesoljstva
2019-11-23 - 2019-11-24

Sv. Andrej, apostol
2019-11-29 - 2019-11-30
V Katoliški Cerkvi 30. novembra praznujemo god sv. Andreja, apostola in mučenca.
Apostol Andrej je bil prvi od dvanajstih Jezusovih apostolov, doma iz Betsajde ob Genezareškem (Galilejskem) jezeru, po poklicu ribič. Rojen je bil ok. leta 6 pr. Kr., umrl pa je 30. novembra ok. leta 60 po Kr. v Patrasu v Grčiji.
Po krščanskem izročilu je bil starejši brat apostola Petra in prvi od učencev, ki jih je Jezus osebno poklical. Njegovo pravo ime (hebrejsko ali aramejsko) ni znano, Andrej pa je verjetno grški prevod njegovega imena ali njegov vzdevek (iz grškega Andreas, t. j. možati, ki izvira iz besede andros in pomeni mož, moški). Evangeliji Andreja v času Jezusovega javnega delovanja omenjajo ob treh priložnostih: ko so bili Peter, Andrej in Jakob z Jezusom na Oljski gori (Mr 13,3–13), ko je Jezus pomnožil kruh in ribi in nasitil pet tisoč mož (Jn 6,1–14) ter ko so pogani (Grki) hoteli videti Jezusa (Jn 12,20–26).
Več o svetniku in prazniku najdete na spletni strani Katoliške Cerkve.

Adventna akcija "Otroci za otroke"
2019-11-30 - 2019-12-25
Ponovno pričenjamo z adventno akcijo »Otroci za otroke«, v kateri otroci zbirajo darove za otroke v misijonskih deželah. Ta akcija predstavlja naš prispevek svetovni otroški misijonski akciji »Children helping children«, s katero razvijamo – letos tako zelo poudarjen – čut za misijonsko zavest, kakor tudi čut za solidarnost in krščansko dobrodelnost že pri majhnih otrocih. Zbrane darove bo nato »Papeška misijonska družba Svetega otroštva« namenila izključno za potrebe otrok in mladostnikov v misijonih.
Akcijo spremlja Adventni koledar, ki letos nosi naslov »Jaz sem misijon, ti si misijon«. Koledar nam bo v pomoč, da bi se na Božič dobro pripravili in bi se Jezus rodil tudi v naših srcih. S tem ko nosimo Jezusa v srcu smo namreč neke vrste »mobilni misijon«, saj Jezus prebiva v nas, podobno kot prebiva v cerkvi v tabernaklju. Zato je sporočilo letošnjega koledarja v tem, da moramo vsi biti Kristonosci, da smo sveti, saj ga le tako lahko resnično izžarevamo navzven. Kot taki smo žive priče Jezusovega evangelija, podobno kot je to bil Ignacij Knoblehar, katerega življenje je predstavljeno v 25. zgodbicah. Vsaka zgodbica je tudi opremljena z dnevnim izzivom (nalogo) in povabilom k darovanju za vrstnike v misijonih.
Knoblehar je naš misijonski velikan, ki je deloval v Afriki med številnimi črnskimi plemeni ob reki Nil. Bil je velik borec proti zasužnjevanju teh ljudi s strani arabskih in turških trgovcev s sužnji, poleg tega pa je bil tudi velik raziskovalec Belega Nila. Kot prvi beli človek je namreč prodrl najglobje v notranjost Afrike in prišel skoraj do ekvatorja v današnji Ugandi. Seveda je ves čas oznanjal evangelij in to ljudem, ki belega človeka še nikoli niso videli. Resnično je oral ledino, zato ga je naš misijonar Danilo Lisjak, ki sedaj deluje v Ugandi, poimenoval kar »ponilski Mojzes«.
S Knobleharjem smo se že seznanili v majskih Šmarnicah, ki jih je ravno tako kot ta koledar napisala ga. Berta Golob. Glede na njegovo izjemno življenje in delo, ki ga je opravil, je novomeški škof msgr. Andrej Glavan ob letošnjem srečanju misijonarju na Zaplazu med sveto mašo izrazil veliko upanje, da bo kmalu dosegel čast oltarja. Zato je prav, da se ga še enkrat predstavi, saj je, vsaj mlajšim generacijam, žal še vedno zelo nepoznan.
Koledarju je tudi priložen kartonast hranilnik – »misijonski šparovček« – v katerem bodo otroci zbirali denar za otroke v misijonih. Slednjega bodo v dogovoru z župnijo in kateheti ob Božiču prinesli v domačo cerkev pred jaslice.
Koledar v elektronski obliki si lahko ogledate TUKAJ. Lahko pa vam ga pošljemo tudi na dom, če ga niste prejeli v župniji. Pišite nam na missio@rkc.si.
Srčno upamo, da bo prebiranje zgodbic pripomoglo k dobri pripravi naših otrok na Božič in da bi se Jezus rodil tudi v njihovih srcih.

Vir: Misijonsko središče Slovenije

Odprtje novega pastoralnega portala
2019-12-05 - 2019-12-06
Pastoralna služba Nadškofije Ljubljana z uredniškim odborom pripravlja nov pastoralni portal, ki bo začel delovati na god sv. Miklavža. Na portalu oz. spletni strani https://www.pridi.com boste tako od 6. decembra na enem mestu našli zbir najrazličnejših pastoralnih vsebin, gradiv in novic iz Cerkve doma in po svetu, povzetih z različnih domačih in tujih katoliških medijev. K sodelovanju vabimo tudi nove sodelavce in se priporočamo za nove ideje, prispevke in gradiva, ki jih lahko pošljete na e-naslov: portal.pridi@gmail.com, objavili jih bomo v skladu z uredniško usmeritvijo.
Igor Dolinšek
voditelj PS

Duhovni vikend za zakonce: »Moj prav. Tvoj prav. Najin prav.«
2019-12-06 17:30 - 2019-12-08 12:30
Duhovni vikend za zakonce z naslovom »Moj prav. Tvoj prav. Najin prav.« bo potekal v Ignacijevem domu duhovnosti v Ljubljani od petka, 6. decembra, od 18.30 z večerjo in se bo sklenil v nedeljo, 8. decembra 2019, s kosilom.
Voditelj: jezuit p. dr. Ivan Platovnjak
Ena izmed šal na ta račun pravi takole: »V zakonu, kjer ima mož vedno zadnjo besedo: ‘Da, draga’, ni nobenih težav.« Toda tak način komunikacije gotovo ni rešitev. Kadar nekdo zmaga s svojim prav, pravzaprav izgubi. Na duhovnem vikendu bosta ob Božji besedi in različnih molitvenih premišljevanjih skupaj iskala pot, kako priti do vajinega skupnega prav, kjer bosta oba zmagala in postajala v Bogu vedno bolj eno v različnosti.
Kontakt za prijavo: +386(0)51-613-374 (pon-pet, 8.00-15.00), prijave@ignacijevdom.si
Možnost prijave po spletu
Vir: Katoliška Cerkev

Adventno romanje po Rožnovenski poti
2019-12-07 07:30 - 11:30
Prijatelji Rožnovenske poti vabijo na adventno romanje po Rožnovenski poti, ki bo v soboto, 7. decembra 2019.
Geslo adventnega romanja je: Je božič folklora ali je še rojstvo Odrešenika?
Prošnje in zahvale bomo namenili tudi po osebnem namenu.
Pričetek romanja je ob 8.30, pri sveti maši v baziliki Marije Pomagaj, po končani sveti maši se zberemo pri spomeniku svetega papeža Janeza Pavla II. Na približno 12 km dolgo pot se bomo podali v vsakem vremenu. Hoje je za štiri ure, na pol poti, na info točki, bo poskrbljeno tudi za okrepčilo.
Poskrbite za primerno obutev in obleko.
Vljudno vabljeni.
Več informacij:
www.roznovenskapot.com
Vir: Marija.si

Slovesni praznik brezmadežnega spočetja device Marije
2019-12-07 - 2019-12-08
Katoliška Cerkev 8. decembra praznuje slovesni praznik brezmadežnega spočetja device Marije.
Marija je bila spočeta po naravni poti, kakor vsak drug otrok. Zaradi posebne naloge v zgodovini odrešenja, saj je bila izbrana, da postane Božja Mati, pa je bila po nauku Cerkve obvarovana madeža izvirnega greha in je bila vse od spočetja deležna posvečujoče milosti. To tudi izraža besedna zveza brezmadežno spočetje.
Pomen praznika
Nauk o Marijinem brezmadežnem spočetju namreč pravi, da je bila Marija, ki je bila pred vsemi veki določena za mati Božjega Sina Jezusa Kristusa, ravno zaradi te svoje naloge vnaprej predvidena za svetost in čistost. Bog je zaradi Jezusovega rojstva vnaprej odel Marijo s svojo milostjo, da je bila od samega začetka svojega bivanja čista in brez madeža. Vse to se je zgodilo že takrat, ko sta jo spočela njena starša sv. Joahim in sv. Ana. Zato pravimo, da je bila Marija brez madeža spočeta, oziroma da je Brezmadežno Spočetje (Lurd). Marija je bila torej obvarovana vsakega greha in še prav posebej izvirnega greha, s katerim smo ljudje ranjeni in zaradi njega nagnjeni k slabemu.
Božja Mati, spočeta brez madeža izvirnega greha, je za človeštvo ideal in vzor, hkrati pa tudi porok upanja in priprošnjica pri Bogu. Praznik spominja na Marijino edinstveno mesto v Cerkvi in vabi, da bi se po njenem zgledu in priprošnji tudi kristjani trudili za svetost kot globinsko prijateljstvo z Bogom. Marija je bila že ob spočetju in vse življenje v stanju posvečujoče milosti, se pravi brez greha. Kristjan ta dar prejme z zakramentom krsta, ki mu izbriše izvirni greh, mu da posvečujočo milost in ga vključi v občestvo Cerkve. Posvečujoča milost pa se mu obnovi pri vsaki iskreni spovedi, ko mu Bog izbriše grehe, tako da lahko na novo zaživi odrešeno življenje.
Zgodovina praznika
V desetem stoletju so ga obhajali v zahodnih deželah, v slovanskih krajih se prvič omenja v 14. stoletju, v vzhodnih deželah pa so ga obhajali že od petega stoletja. Od leta 1708 je god Brezmadežne, 8. decembra, določen za vso Cerkev. Papež Pij IX. je to versko resnico 8. decembra 1854 razglasil za od Boga razodeto v veliko veselje vsega katoliškega sveta. To veselo sporočilo je naznanil z besedami: »Da je blažena Devica Marija bila v prvem trenutku svojega spočetja obvarovana vsakega madeža izvirnega greha, in sicer po edinstveni milosti in predpravici, ki jo je podelil vsemogočni Bog z ozirom na zasluženje Jezusa Kristusa, odrešenika človeškega rodu – to je od Boga razodet nauk in ga morajo zato vsi verniki trdno in stanovitno verovati.«
Na poseben način je to versko resnico potrdila Marija sama, ko se je v Lurdu prikazala mladi Bernardki Soubirous in se predstavila z besedami: “Jaz sem Brezmadežno Spočetje.”
Upodobitve
Brezmadežno Devico Marijo upodabljamo po prizoru iz Knjige razodetja kot “ženo, ogrnjeno s soncem, in luno pod njenimi nogami, na njeni glavi pa venec dvanajstih zvezd” (prim. Raz 12,1). Z eno nogo stoji na glavi kače, kar spominja na besede iz prvih poglavij Svetega pisma: Njen zarod ti bo glavo strl, ti ga boš pa ranila na peti. (prim. 1 Mz 3,15).
Marija, mati duhovnikov in bogoslovcev
8. december je poseben praznik za slovenske duhovnike in bogoslovce, ki so se na ta dan v prvem letniku bogoslovja slovesno posvetili Mariji. To posvetitev vsako leto obnavljajo.

Besedilo je delno povzeto s spletne strani Škofije Novo mesto.

Duhovno-družabni dnevi za upokojence: »Cvetje v jeseni«
2019-12-09 17:30 - 2019-12-12 12:00
Program bo potekal v Ignacijevem domu duhovnosti v Ljubljani od ponedeljka, 9. decembra, ob 18.30 z večerjo in se bo sklenil v četrtek, 12. decembra 2019, s kosilom.
Voditelji: p. Jože Roblek DJ, Sonja Pungertnik, p. Janez Poljanšek DJ, p. Mio Kekić DJ, p. Rok Bečan DJ, p. Tomaž Podobnik DJ
»Vsak tiho zori / počasi in z leti,
a kamor že greš,
vse poti je treba / na novo začeti.«
(Tone Pavček)
Upokojitev nudi priložnosti, klitje želja in sposobnosti, ki smo jih doslej odlagali. Obenem izziva pešanje moči, ki vplivajo na vsakdan in doživljanje samega sebe.
Toda tako kot vsako življenjsko obdobje imajo tudi upokojenska leta svojo vrednost in čar. Prinašajo izkušnje, preudarnost in modrost. Vsak sam lahko naredi marsikaj, da so tudi zrela leta izpolnjena, bogata in rodovitna.
V program je vključena tudi priprava na božič, možnost za sprehod po adventni prestolnici in obilo časa za počitek in klepet s soudeleženci.
Kontakt za prijavo in informacije: +386(0)51-613-374 (pon-pet, 8.00-15.00), prijave@ignacijevdom.si
Možnost prijave po spletu
Vir: Katoliška Cerkev

Brezplačno 5-dnevno izobraževanje o človekovem dostojanstvu WYA’s Certified Training Program (CTP)
2019-12-10 - 2019-12-15
Zainteresirane študente in mlajše zaposlene med 18. in 30. letom starosti vabijo na brezplačno 5-dnevno izobraževanje o človekovem dostojanstvu WYA’s Certified Training Program (CTP), ki bo potekalo v Zavodu sv. Stanislava med 11. in 15. decembrom 2019 v popoldanskem času.
Gre za filozofske in zgodovinske ter tudi pravne osnove vprašanja človekovega dostojanstva in človekovih pravic. Izobraževanje je zanimivo za študente tako narovoslovnih kot tudi humanističnih in družboslovnih smeri. Izobraževanje poteka v angleškem jeziku. Udeleženci pridobijo poseben certifikat.
Kratek opis programa: https://www.wya.net/programs/ctp/, lahko pa si ogledate tudi dogodek na FB: https://www.facebook.com/events/593611121445877/

V imenu organizatorjev,
dr. Tadej Rifel
Vir: Katoliška Cerkev

Srečanje Hagioterapija v vsakdanjem življenju
2019-12-14 17:30
Župnija Šentvid pri Stični in Skupnost MiR Slovenija vabita na mesečna srečanja z naslovom Hagioterapija v vsakdanjem življenju, ki bo v soboto, 14. decembra 2019, ob 18.30 v župnišču Šentvid pri Stični.
Vir: Katoliška Cerkev

God blaženih drinskih mučenk
2019-12-14 - 2019-12-15
Sredi druge svetovne vojne, decembra leta 1941, so četniki odpeljali pet redovnic v 65 km oddaljen Goražd ob reki Drini, kjer so 15. decembra umrle mučeniške smrti.
15. decembra godujejo blažene Drinske mučenke: V Cerkvi na Slovenskem se še posebej spominjamo s. Krizine Bojanc, ki izhaja iz Zbur pri Šmarjeti in s. Antonije Fabjan, ki je bila rojena in je otroštvo preživela v Malem Lipju pri Žužemberku. Obe sta vstopili v redovno skupnost Hčera Božje ljubezni in sta svoje poslanstvo opravljali v Sarajevu, kjer sta skupaj s svojimi sosestrami sloveli predvsem po dobrodelnosti do vseh bližnjih, ne glede na njihovo narodno in versko pripadnost.
Sredi druge svetovne vojne, decembra leta 1941, so jih četniki odpeljali v 65 km oddaljen Goražd ob reki Drini, kjer so 15. decembra raje izvolile smrt, kot da bi izgubile svojo čistost in devištvo, ki so ga kot redovnice podarile Kristusu. En dan po njihovem mučeništvu so jih vojaki vrgli v Drino, ki je odnesla njihove zemeljske ostanke.
24. septembra 2011 jih je v imenu papeža Benedikta XVI. v Sarajevu za blažene razglasil kardinal Angelo Amato, prefekt Kongregacije za svetnike.
Besedilo je s spletne strani Škofije Novo mesto.

Srečanje nadškofa s katehumeni in podelitev Svetega pisma
2019-12-15 15:00
Vsako leto je nekaj odraslih, ki želijo biti krščeni ali pa se je njihova pot v Cerkvi končala precej zgodaj in želijo prejeti ostale zakramente uvajanja. Največkrat zakramente obhajajo na velikonočno vigilijo. S pripravniki se bo ljubljanski nadškof srečal v nedeljo, 15. decembra, ob 16. uri, v ljubljanski stolnici. Vabljeni!

Božična osemdnevnica
2019-12-16 - 2019-12-24
Sklepno obdobje adventnega časa v Katoliški cerkvi začenjamo 17. decembra z božično osemdnevnico, ki predstavlja neposredno bogoslužno pripravo na božič.
Splošna razlaga božične osemdnevnice
Sklepno obdobje adventnega časa v Katoliški cerkvi začenjamo 17. decembra z božično osemdnevnico, ki predstavlja neposredno bogoslužno pripravo na božič. Bogoslužna priprava v obliki osemdnevnice vernikom želi približati hrepenenje in pričakovanje Gospodovega rojstva. Pomembno vlogo in slovesni ton v tem času pri bogoslužju dajejo posebne antifone, imenovane tudi O – odpevi, ki so odpevi pred Marijinim slavospevom Magnificat (prim. Lk 1,47–55). Antifone razlagajo prispodobe iz bogate svetopisemske simbolike, ki napoveduje Jezusovo rojstvo. Njihov namen je pospešiti in spodbuditi veselo pričakovanje. V osmih dneh se zvrstijo naslednje antifone, pri čemer se vsaka izmed njih začne z odpevom: O Modrost, O Gospod in Voditelj, O korenina Jesejeva, O ključ Davidov, O Vzhajajoči, O Kralj narodov ter O Emanuel.
Pojma božična osemdnevnica ne smemo enačiti s pojmom božična osmina. Prva predstavlja neposredno pripravo na božič, druga pa je obdobje osmih dni, ki jih v bogoslužju obhajamo po božiču.

Strokovna razlaga božične osemdnevnice in O – odpevi
Liturgična navodila govorijo le o posebni pripravi na praznovanje Gospodovega rojstva. Ta priprava se začne 17. decembra in znaša le osem dni priprave. Ker je 24. decembra že sveti večer, se ta priprava praktično omeji na en teden. Prav temu tednu ustreza sedem spevov, ki se v latinščini imenujejo Antiphonae Majores ali O – antifone, tudi O – odpevi, saj se sleherna začne s črko »O«, s katero ob hrepenenju izražamo tudi začudenje.
Te antifone pozna Cerkev že iz časa Amalarija iz Metza (+ 851 po Kr.), ki je predstavnik alegoričnega načina razlaganja bogoslužja. O antifonah pravi takole: »Antiphonae, quae habent omnes O in capite, signum quoddam admirabile et investigabile ostendunt nobis in his diebus celebrari.« To so: O Sapientia, O Adonai, O radix Jesse; O clavis David, O Oriens, O Rex gentium, O Emmanuel, ki se v Molitvenem bogoslužju nahajajo pred Marijinim hvalospevom – Magnificat, pri maši pa stojijo kot vrstica pri aleluji. Tem sedmim antifonam je za 24. december dodana antifona iz prvih večernic praznika Gospodovega rojstva Cum ortus fuerit sol de caelo (Ko bo jutri sonce vzšlo, bomo videli najvišjega Kralja, ki prihaja …) tako, da jih je osem. Iz tega sledi, da gre za osemdnevno pripravo na praznik Gospodovega rojstva.
Iz zgodovine razvoja bogoslužja vemo, da je rimski obred poznal le sedem O – antifon, medtem ko so druge Cerkve poznale podobne antifone in tudi več kot rimska Cerkev: devet ali celo dvanajst. Po tej različnosti se je kljub rimskim sedmim antifonam ustalil izraz novena kot priprava na praznik za razliko od octava, ki je osemdnevno praznovanje praznika.
Rimske O – antifone pripisujejo papežu Gregorju Velikemu (540–604 po Kr.) in tvorijo v akrostihu od zadaj naprej zanimivi besedi »ero cras«, (v bodoče bo … ali jutri bo …), izraz upanja, ki ga sedaj vsebuje antifona za zadnji dan devetdnevnice. Skratka, izraz novena ali devetdnevnica ima simbolni pomen. To je sveti čas pobožnega in veselega pričakovanja.
Strokovno razlago je pripravil profesor liturgike na Teološki fakulteti Univerze v Ljubljani izr. prof. dr. Slavko Krajnc.
Vri: Katoliška Cerkev

Maša za domovino
2019-12-23 16:30
Ob bližnjem prazniku samostojnosti in enotnosti, ko se v Sloveniji spominjamo plebiscita o neodvisnosti Republike Slovenije bo v ljubljanski stolnici slovesna sveta maša za domovino, 23. decembra, ob 17.30 uri. Vljudno vabljeni!

Slovesne maše ljubljanskih škofov ob prazniku Jezusovega rojstva
2019-12-24 21:00 - 2019-12-25 17:00
Seznam slovesnosti, ki jih bodo vodili ljubljanski škofje ob božičnih praznikih bomo objavili v kratkem.

Jezusovo rojstvo - božič
2019-12-24 - 2019-12-25
Na božični dan, 25. decembra, v Katoliški Cerkvi praznujemo rojstvo Jezusa Kristusa. Vsebina praznika je povezana s skrivnostjo Božjega učlovečenja. Z Jezusovim prihodom v zgodovino se je Bog dokončno in nepreklicno zavzel za svet in za človeka.[1]
Natančen datum Jezusovega rojstva ni znan, čeprav je njegovo rojstvo zgodovinsko dejstvo. Po tem dogodku od 6. stoletja naprej štejemo tudi človeško zgodovino. Papež Julij I. (337–352) je za datum Jezusovega rojstva določil 25. december. Čas zimskega solsticija je bil že v predkrščanskih časih obdobje praznovanja in festivalov. Cerkev se je temu prilagodila in obdobju okoli solsticija, ko se dnevi začenjajo daljšati, dala novo vsebino. Ob prihodu nove luči v naravo kristjani praznujemo novo Luč, ki ne bo nikoli ugasnila. Kakor koli natančen datum Jezusovega rojstva za krščanske veroizpovedi danes ni več bistvenega pomena, pač pa je glavna njegova vsebina: Božji Sin se je učlovečil in prišel na svet, da bi človeštvo odrešil njegovih grehov.
V Cerkvi so za božič že zgodaj vpeljali navado trikratnega obhajanja maše (opolnoči, ob zori in podnevi), kakršne nima noben drug praznik. Cerkev še danes ob božiču opravlja trikratno evharistično slavje – vsak duhovnik sme izjemoma opraviti tri maše. Pri polnočni maši je največji poudarek na Jezusovemu rojstvu v hlevu[2] in hvalnici angelov, pri zorni ali pastirski maši se pripoved nadaljuje s pastirji, ki so obiskali Jezusa,[3] s čimer se pripoved o rojstvu konča. Dnevna maša je vsebinsko najgloblja, saj je središčni odlomek iz Svetega pisma vzet iz začetka Janezovega evangelija.[4]
»Ko Bog v polnosti časov pošlje svojega edinega Sina in Duha ljubezni, razodene svojo najglobljo notranjo skrivnost. Bog sam je večno izmenjavanje ljubezni: Oče, Sin in Sveti Duh; in namenil nam je deležnost pri tem večnem izmenjavanju« (Katekizem Katoliške Cerkve 221). V liku Jezusa Kristusa, učlovečenega Božjega Sina, najdemo razlago Boga Očeta, ki nam je razumljiva šele po delovanju Svetega Duha, ki je izlit v našo notranjost.[5]
Praznik Jezusovega rojstva je za vsakega kristjana priložnost, da se odpre in dovoli, da se Bog rodi v njegovem srcu ter tako utrdi in poglobi svojo vero.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Štefan, mučenec
2019-12-25 - 2019-12-26
V Katoliški Cerkvi, 26.12., praznujemo praznik sv. Štefana.
† ok. 33, prvi mučenec
Že od konca četrtega stoletja se takoj za božičnim praznikom obhaja praznik prvega mučenca sv. Štefana. O njegovem mučeništvu poroča v svoji knjigi Apostolska dela, zgodovini mlade Kristusove Cerkve, evangelist Luka. Ni mu toliko do tega, da bi Štefana prikazal kot prvega mučenca, njegova smrt mu pomeni predvsem izreden dogodek, ki je pripomogel k širjenju mlade Cerkve po vsej Judeji in Samariji in oznanjevanju evangelija med pogani. Pri tem je glavno vlogo odigral apostol Pavel, ki je bil kot zagrizen farizejski učenec navzoč pri Štefanovi usmrtitvi in je to ‘linčanje’ odobraval.
Štefan je bil, kot beremo v Apostolskih delih, eden izmed sedmih mož, ki so bili pri jeruzalemskih vernikih ‘na dobrem glasu’. Apostoli so jim zaupali službo oznanjevanja in dobrodelnosti med helenisti – grško govorečimi Judi. Luka pred drugimi sedmimi možmi, izbranimi za to službo, označuje Štefana kot “moža, polnega vere in Svetega Duha”. Božja milost je po njem delala velika dela, kar je pri mnogih vzbudilo zavist in sovraštvo.
ZAVETNIK:

Sv. Štefan velja za zavetnika konj, konjarjev, kočijažev in živine; pa tudi kamnosekov, zidarjev, tesarjev, sodarjev, kletarjev, krojačev, tkalcev …; je priprošnjik proti glavobolu, zastajanju kamnov, zbadanju in obsedenosti ter za srečno zadnjo uro.

Diakon Štefan je s svojim nastopom in poslanstvom, kakor pred njim že Janez Krstnik, še bolj pa Jezus sam, osebnost, ki povzroča delitev duhov. Nasprotniki so tudi njemu, kakor Jezusu, naprtili proces pred velikim zborom. Tudi proti njemu so nastopile krive priče. Štefanu je Božji Duh, s katerim je bil napolnjen, dal zgovornost, da se je pred velikim zborom odlično branil. To je tožitelje še bolj razkačilo. Štefanova usoda je bila zapečatena, ko je rekel: »Glejte, nebesa vidim odprta in Sina človekovega, ki stoji na Božji desnici.« Od jeze so ponoreli, ga pahnili ven iz mesta in ga pobili tako, da so vanj metali kamenje. [rspot]CERKVE PRI NAS: V Sloveniji je mučencu sv. Štefanu posvečenih 34 cerkva (12 župnijskih, 22 podružničnih) in tri kapele.To se je zgodilo pri Damaščanskih vratih. Tudi v smrti je bil Štefan podoben Kristusu: najprej je molil: »Gospod Jezus, sprejmi mojo dušo!«, preden je izdihnil, pa je z močnim glasom zaklical: »Gospod, ne prištevaj jim tega greha!«
Značaj in pogum svetega Štefana so občudovali tudi njegovi nasprotniki sami. Helenistični Judje so ga pokopali in njegovo smrt iskreno objokovali. Ko je Savel ob srečanju s Kristusom pred Damaskom postal Pavel, si je Štefana vzel za zgled pri svojem misijonskem delovanju.
VREMENSKA PREGOVORA:
Dež na Štefanje obeta le malo žita prihodnjega leta. – Če na Štefanje burja buči, trta prihodnjič nič kaj ne obrodi.

Na Štefanovo, ki je bil za naše ljudi ‘drugi božični dan’, ko so se obiskovali in si voščili (božič je bil tako velik praznik, da ga je bilo treba obhajati doma!), so nekdaj v cerkvah blagoslavljali vodo in sol, danes po številnih krajih tudi konje. Svetega Štefana najpogosteje upodabljajo s prizorom kamnanja, pa tudi kot diakona s kamni na knjigi, ki jo ima v rokah.
Vir: Založba Ognjišče
