Maša za domovino
2020-06-24 16:30 (Europe/Ljubljana)
Ljubljanski nadškof metropolit in predsednik Slovenske škofovske konference msgr. Stanislav Zore OFM bo 24. junija, ob 17.30 uri, v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, daroval mašo za domovino, pred dnevom državnosti. Vabljeni!

Diakonsko posvečenje
2020-06-25 09:00
Ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM bo v župnijski cerkvi župnije Ljubljana – Ježica, 25. junija, v diakona posvetil naslednja bogoslovca:
Petra Čemažarja, iz župnije Ljubljana – Ježica in Boštjana Dolinška, iz župnije Stranje.
Posvečenje se bo začelo ob 10. uri, v skladu s takratnimi priporočili SŠK glede epidemije Covid-19.

Sv. Peter in Pavel
2020-06-28 - 2020-06-29
V Katoliški cerkvi 29. junija praznujemo slovesni praznik apostolov sv. Petra in Pavla.
Peter je bil ribič iz Betsajde ob Genezareškem jezeru. Jezus ga je poklical, da bi bil ribič ljudi in da bi kasneje kot pastir tudi vodil Cerkev kot Božje ljudstvo. Po svetopisemskem izročilu mu je Jezus po tem, ko ga je poklical za učenca, spremenil ime v Peter: »Ti si Peter in na tej skali bom sezidal svojo Cerkev in vrata podzemlja je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva; in kar koli boš zavezal na zemlji, bo zavezano v nebesih; in kar koli boš razvezal na zemlji, bo razvezano v nebesih« (Mt 16,18–20). Zelo pomembna izkušnja v Petrovem življenju je bila ta, da je Jezusa, po tem, ko je bil le-ta prijet, kljub temu, da se je ob njem vzgajal in učil približno tri leta, trikrat zatajil. Po Jezusovem vnebohodu Peter nastopa kot voditelj apostolov in mlade Cerkve. Nekaj časa je bil škof v Antiohiji, okoli leta 42 pa je odšel v Rim. Od tam je vernikom v Mali Aziji poslal dve pismi (1 Pt in 2 Pt), življenjsko pot pa je sklenil z mučeništvom.
Po zgodovinskih virih naj bi apostol Peter vladal do leta 67 po Kr. Več zgodnjekrščanskih spisov potrjuje, da je Peter umrl nasilne smrti v Rimu v času vladanja cesarja Nerona. Na kraju njegovega mučeništva je dal cesar Konstantin leta 350 postaviti veliko baziliko. Sedanja bazilika sv. Petra v Vatikanu je bila postavljena v letih med 1506 in 1526. Pod njenim glavnim oltarjem je gob apostola Petra, čigar nasledniki so papeži oz. rimski škofje.
Apostol Pavel se je rodil okrog leta 10 po Kr. v Tarzu, v glavnem mestu takratne rimske province Kilikije. Po rodu je bil Jud, po očetu pa je podedoval rimsko državljanstvo. Bil je farizej in poznavalec judovstva, ki je do spreobrnjenja na poti v Damask preganjal kristjane. Apostol Pavel je ob rojstvu dobil ime Savel, po spreobrnjenju pa se je dal krstiti in ime spremenil v Pavel.
O delovanju apostola Pavla poroča evangelist Luka v Apostolski delih. Obhodil je velik del takratne rimske države in ustanavljal cerkvene občine ter jih spodbujal s pismi. Danes poznamo štirinajst ohranjenih Pavlovih pisem, ki so po vsebini in obsegu za štirimi evangeliji najpomembnejši del Svetega pisma Nove zaveze. Podobno kot apostol Peter je tudi on umrl mučeniške smrti za časa cesarja Nerona okrog leta 67.
Praznika obeh apostolov je Cerkev obhajala že v 4. stoletju. Najstarejši rimski koledar Furija Dionizija Filokala iz leta 354 navaja 29. junij kot praznik apostolov Petra in Pavla. Na predvečer ali na praznik apostolov Petra in Pavla slovenski škofje diakone posvečujejo v duhovnike.
Vir: Katoliška Cerkev

Mašniško posvečenje
2020-06-29 08:00
Ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM bo v ljubljanski stolnici, 29. junija, v mašnike posvetil naslednje diakone:
Anžeta Cunka, iz župnije Kokrica, Martina Lebana, iz župnije Jesenice, Tilna Oberwalderja Zupanca, iz župnije Jarše, Janeza Potiska, iz župnije Dol pri Ljubljani, Mateja Rusa, iz župnije Šentvid pri Stični.
Posvečenje so bo začelo ob 9. uri, ob upoštevanju takrat veljavnih priporočil SŠK in stroke, glede epidemije Covid-19.

Birmanski kamp
2020-07-07 - 2020-07-11
Odprte so prijave za Birmanski kamp. Birmanski kamp je izkušnja, ki je birmanec ne bo nikoli pozabil. Je prostor, kjer lahko doživi nove pustolovščine, spozna nove prijatelje in odkriva, kako Bog deluje v njegovem življenju. Potekal bo od 8. do 11. julija 2020 v CŠOD-ju v Radencih ob Kolpi.
Prijavnico in informacije najdete na povezavi: www.katoliskamladina.si/birmanci.

Sv. Benedikt, zavetnik Evrope
2020-07-10 - 2020-07-11
Svetega Benedikta, začetnika zahodnega meništva, je papež Pavel VI. 24. oktobra 1964 razglasil za prvega zavetnika Evrope, ker je “s križem, knjigo in plugom prinesel krščanski napredek narodom, razkropljenim od Sredozemskega morja do Skandinavije, od Irske do prostranih nižin Poljske”.
Poljak Janez Pavel II., prvi slovanski papež, je leta 1980, ob 1500 letnici rojstva sv. Benedikta, dejal, da je bila Evropa na novo rojena ob propadu velikega rimskega imperija. »Ko se je porajala na njegovih kulturnih temeljih, je po zaslugi benediktinskega duha iz tistega izročila povzela in v dediščino evropske in vesoljne kulture utelesila vse tisto, kar bi se sicer izgubilo.« Redovna pravila, ki jih je sestavil sveti Benedikt in jih imenujejo “evangelij, presajen v resnično življenje”, je mogoče povzeti v treh besedah: ‘Ora et labora!’ (Moli in delaj). Skladno povezovanje dela in molitve je ideal krščanskega prizadevanja za popolnost ali izpolnjevanje božje volje.
Papež Gregor Veliki, ki je sestavil življenjepis sv. Benedikta v obliki pogovora z namišljenim diakonom Petrom, pove, da se je Benedikt rodil v plemeniti družini v Nursiji to je današnje mestece Norcia v Umbriji in sicer okoli leta 480. O njegovi družini vemo le to, da je imel sestro dvojčico Sholastiko, ki je vse življenje hodila po bratovih stopinjah in ga posnemala tudi v svetništvu (njen god obhajamo 10. februarja). Starši so Benedikta poslali v Rim, da bi se izpopolnil v pravnih vedah, toda prav kmalu je bil sit Rima in njegove pokvarjenosti. Najprej se je umaknil v bližino mesta Tivoli, kjer si je poiskal družbo enako mislečih. Kmalu je spoznal, da ta družba ni zanj, zato se je skril v samotno sotesko reke Aniene nedaleč od mesta Subiaco, ker je želel biti popolnoma ločen od sveta, da bi ob branju in premišljevanju Svetega pisma in v molitvi našel stik z Bogom ter prodrl v globine svoje duše. Pa ni bil dolgo sam. Nekega dne so se pred njegovo votlino prikazali puščavniki iz Vicovara in ga prosili, naj namesto umrlega predstojnika prevzame vodstvo njihove skupnosti. Benedikt je njihovo gorečo prošnjo uslišal. Puščavniki pa so bili svojeglavi, zato jih je zapustil. Po dolgem premisleku je sprejel vodstvo nove redovne skupnosti, ki se je bila voljna ravnati po njegovih pravilih. Tem svojim redovnikom je Benedikt hotel biti ‘oče’, to namreč pomeni beseda ‘abbas’ ali po slovensko ‘opat’.
Čez nekaj časa je izbral najboljše menihe iz dvanajstih samostanov, ki jim je bil ‘oče’, in se napotil proti jugu. Ustavil se je pri mestu Cassino pri Neaplju, zgrajenim pod visokim gričem. Na vrhu tega griča je zrastel znameniti samostan Montecassino, ki velja za matično hišo benediktinskega reda in v nekem smislu vseh samostanov na krščanskem Zahodu. Stari viri postavljajo začetek Montecassina v leto 529: ta letnica ima tudi simboličen pomen tega leta je namreč bizantinski cesar Justinijan dal zapreti zadnjo pogansko šolo v Atenah, Montecassino pa je zasvetil kot novo žarišče krščanske kulture. Skupnost na Montecassinu je opat Benedikt vodil vse do svoje smrti, najbrž leta 547.

Besedilo je s spletne strani revije Ognjišče.

ODPOVEDANO! - Maša zadušnica za pokojnega nadškofa Urana
2020-07-18 08:00
Spoštovani sobratje duhovniki, redovniki, redovnice in verniki,
za soboto, 18. julija 2020, ob 9.00 smo načrtovali v ljubljanski stolnici slovesno sveto mašo zadušnico za upokojenega ljubljanskega nadškofa metropolita msgr. Alojza Urana. Upali smo, da se bodo razmere glede koronavirusa toliko umirile, da bomo lahko z vsemi verniki, duhovniki, redovnicami in redovniki, ki bi želeli priti, darovali slovesno sveto mašo zadušnico. Zaradi izrednih razmer koronavirusa je bil namreč pogreb in pogrebna sveta maša v sredo, 15. aprila 2020, v ožjem krogu sorodnikov in nekaterih sobratov duhovnikov v ljubljanski stolnici.
Razmere glede epidemije koronavirusa so se žal ponovno zaostrile in ne moremo tvegati velikega števila ljudi v stolni cerkvi. Zato moramo žal to slovesno sveto mašo zadušnico odpovedati.
Pokojnega nadškofa Urana se radi hvaležno spominjajmo pri svetih mašah in molitvah. Naj mu nebeški Oče obilno nakloni zasluženo nagrado v nebesih.
Lepo pozdravljeni v Gospodu!
msgr. Stanislav Zore OFM
ljubljanski nadškof

Sv. Marija Magdalena, praznik
2020-07-21 - 2020-07-22
22. julija v Katoliški cerkvi obhajamo praznik sv. Marije Magdalene, prve priče, ki je videla Vstalega, in prve glasnice, ki je apostolom oznanila vstajenje Gospoda.
Dolgo časa so v pobožnosti in v umetnosti Marijo Magdaleno istili z Marijo iz Betanije, sestro Lazarja in Marte, ter z neimenovano ‘veliko grešnico’, ki je Jezusu v farizejevi hiši med obedom mazilila noge, potem ko jih je oprala s svojimi solzami ter obrisala s svojimi lasmi. Zdaj je dokazano, da gre za tri različne osebe.

God svete Marije Magdalene praznik za vso Cerkev
Vloga ženske v Katoliški Cerkvi v Sloveniji

Svetnici je ime Marija, Magdalena je njen priimek, ki pove, da je bila doma iz Magdale, ribiškega mesteca na zahodnem bregu Genezareškega jezera. Iz dveh pripomb v Lukovem in Markovem evangeliju vemo, da je Jezus iz Marije iz Magdale izgnal sedem hudih duhov. Število sedem v Svetem pismu pomeni veliko število, množico. Ta omemba hoče povedati, da je bila Marija popolnoma v oblasti hudih duhov. V skupini žena, ki so stregle zboru apostolov in njihovemu Učitelju, se Marija Magdalena vedno imenuje na prvem mestu.
Marija Magdalena je ostala Jezusu zvesta vse do konca do smrti na Kalvariji in še do groba. Pod križem je vztrajala z Jezusovo materjo Marijo in z edinim učencem Janezom, ki ni strahopetno pobegnil. Ko je minil praznični dan velike noči, so Marija Magdalena, Marija, mati Jakobova, in Marija Saloma kupile dišav, da bi Jezusovo telo v grobu mazilile. Evangelist Janez pa nam je ohranil čudoviti prizor srečanja Marije Magdalene z vstalim Jezusom. Ko je stoječ ob grobu jokala, [o je Jezus sočutno vprašal: »Žena, kaj jokaš? Koga iščeš?« Magdalena je mislila, da govori z vrtnarjem, zato je prosila, naj ji pokaže, kam je del Jezusovo telo. Ko jo je Jezus poklical po imenu: »Marija!«, pa ga je prepoznala. Trdno je bila prepričana, da je Gospod vstal od mrtvih in to veselo novico je nemudoma sporočila njegovim učencem.
Skozi vsa stoletja cerkvene zgodovine razmišlja pisec slovenskega življenjepisa svete Marije Magdalene, srečujemo žene, ki učencem naznanjajo Jezusovo sporočilo. In tudi v današnjih dneh je na svetu nešteto žena, ki so pripravljene služiti Jezusu in njegovemu vstajenjskemu oznanilu. Marija Magdalena je kakor nalašč njihova svetnica. Grki so jo že zgodaj častili kot “nosilko miru in enakovredno apostolom”.
Umetniki jo upodabljajo s posodico z mazilnim oljem, stoječo pod križem, ali kot spokornico z razpuščenimi lasmi (po zgrešenem enačenju z evangeljsko grešnico) s knjigo, s Križanim, s spokornim bičem v rokah in z mrtvaško glavo pred seboj. (Povzeto po reviji Ognjišče)
Papež Frančišek je v okviru jubileja Usmiljenja določil, da se god sv. Marije Magdalene povzdigne v praznik, da bi izpostavil »pomembnost te ženske, ki je pokazala veliko ljubezen do Kristusa in ki jo je Kristus zelo ljubil«. Kot je zapisano v dekretu, ki ima naslov Apostolorum Apostola in ima datum 3. junij 2016, »se odločitev umešča v sedanji cerkveni kontekst, ki zahteva bolj poglobljen premislek o dostojanstvu ženske, novi evangelizaciji in veliki skrivnosti božjega usmiljenja«. Sveti Janez Pavel II. je veliko pozornosti namenil ne le pomembni vlogi ženske pri Kristusovem poslanstvu in poslanstvu Cerkve, ampak tudi posebni vlogi Marije Magdalene kot »prvi priči, ki je videla Vstalega, in prvi glasnici, ki je apostolom oznanila vstajenje Gospoda«.

Sv. Brigita, sozavetnica Evrope
2020-07-22 - 2020-07-23
23. julija Cerkev obhaja god svete Brigite Švedske, sozavetnice Evrope. Sveta Brigita je v svojem življenju večkrat doživela videnja Kristusovega trpljenja, velja pa za ustanoviteljico reda Svetega Odrešenika ali reda brigitink.
»Poglej me, hči moja!«
Sveta Brigita je bila rojena leta 1303 v visoki švedski plemiški družini kot hči Birgerja Perssona, guvernerja in deželnega sodnika v Upplandu, ter Ingeborg Bengtsdotter. Že kot majhna deklica je bila globoko predana Jezusu. Pri starosti desetih let, pripoveduje zgodba, je imela videnje Križanega in ga slišala reči: »Poglej me, hči moja!«
»Kdo je tako grdo ravnal s Teboj?«, je kriknila mala Brigita. Jezus ji je odgovoril: »Tisti, ki me prezirajo in zavračajo mojo ljubezen.« Od takrat je Brigita skušala odvračati ljudi od tega, da bi žalili Jezusa.
Pri štirinajstih se je poročila z osemnajstletnim Ulfom. Tudi Ulf je bil predan služenju Bogu. Brigita je v srečnem zakonu rodila osem otrok, ena izmed njunih hčera je sveta Katarina Švedska. Brigita in Ulf sta služila na švedskem dvoru. Brigita je bila kraljičina dvorna dama. Vse življenje je imela videnja križanega Jezusa in je od Boga prejemala posebna sporočila, ki jih je pobožno prenašala številnim voditeljem in cerkvenim dostojanstvenikom. Trudila se je, da bi kralj in kraljica živela boljše življenje, vendar ji večino časa nista bila pripravljena prisluhniti.
Ustanoviteljica reda Svetega Odrešenika
Vdova je postala, ko ji je bilo 40 let. Po moževi smrti se je umaknila v cistercijanski samostan, leta 1346 pa je na posebno Božje povabilo ustanovila red Svetega Odrešenika ali red brigitink, ki je posvečen spominu Jezusovega trpljenja in ima v svojem grbu pet rdečih plamenčkov, ki simbolizirajo pet Jezusovih ran. Skupaj s svojo hčerko Katarino je leta 1349 odpotovala v Rim, kjer je postala svetovalka kraljev in papežev. Zelo zavzeto je svetovala papežem, naj zapustijo Avignon in se vrnejo v Rim.
Tik pred smrtjo je poromala v Sveto deželo, kjer je na vsakem svetem kraju doživela videnje Jezusovega delovanja in doživetij. Brigita je umrla v Rimu 23. julija 1373. Za svetnico je bila razglašena leta 1391, v času papeža Bonifacija IX, pred nekaj leti pa jo je papež Janez Pavel II. razglasil za sozavetnico Evrope.
Nebeška razodetja
Pri Založbi Družina smo duhovne zapise sv. Brigite Švedske strnili v knjigo Nebeška razodetja. Na začetku knjige spoznamo Brigitino življenje, njen odnos do Boga in nekaj njenih zunanjih doživetij. Podrobnejše podatke o tej svetnici pa je zapisal Robert Kralj v spremni besedi. Sicer pa je sv. Brigita Švedska brez dlake na jeziku grajala grešne cerkvene ustanove, ki so se oddaljile od vere, in jim s prikazom posmrtnega življenja prepričuje, naj se vrnejo na pota krščanske vere.
Vir: Družina

Sv. Jakob, apostol
2020-07-24 - 2020-07-25
25. julija v Katoliški cerkvi obhajamo god apostola Jakoba starejšega.
V zboru dvanajsterih apostolov, ki jih je Jezus poklical, sta bila dva Jakoba, med prvim je bil za apostola poklican ravno današnji godovnjak, zato je ob njegovem imenu še vzdevek starejši.
Jakob je bil doma iz enega od mest ob Genezareškem jezeru, njegov oče Zebedej je bil ribič, mati Saloma pa je bila sestra Jezusove matere Marije. Skupaj z bratom Janezom in apostolom Petrom je bil Jakob priča Jezusovega spremenjenja na gori in obuditve Jairove hčere. V dneh Jezusovega trpljenja se je Jakob, kot večina apostolov, potuhnil, po Jezusovem vstajenju od mrtvih pa je bil z drugimi apostoli v Jeruzalemu. Malo vemo o njegovem delovanju po Jezusovem vnebohodu in prihodu Svetega Duha. Pisec Apostolskih del poroča, da je Herod »dal z mečem usmrtiti Jakoba, Janezovega brata«. To naj bi se zgodilo okrog velike noči leta 44.
Apostol Jakob je zelo priljubljen tudi v Sloveniji, kar dokazuje 68 cerkva njemu posvečenih. Njegove posmrtne ostanke so v 7. stoletju prenesli v Compostelo v današnji Španiji, kjer stoji njemu posvečena katedrala.

Besedilo je povzeto iz knjige Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

660-letnica Svetih Višarij
2020-07-25 10:00
Ob 660. obletnici najdenja milostne podobe Matere Božje na Višarjah bodo škofje sosednjih škofij v soboto, 25. julija 2020, romali na Svete Višarje in darovali sveto mašo za svoje ljudstvo. Mariji, ki jo njihovi verniki že stoletja častijo kot Mater in Priprošnjico, se bodo zahvalili za vse milosti, ki jih romarji prejemajo na tem kraju: za ozdravljenja na duši in na telesu, za mir in ljubezen v družinah, za razumevanje med narodi. Prosili jo bodo, naj pri Bogu posreduje za to, da bodo naše dežele obvarovane bolezni, lakote in vojne.
Slovesno somaševanje se bo začelo ob 11. uri. Podrobna navodila bodo objavljena na domači strani svetišča nekaj dni pred dogodkom: www.visarje.eu
p. dr. Peter Lah DJ

Krištofova nedelja
2020-07-25 - 2020-07-26
Tudi letos bomo na Krištofovo nedeljo podprli slovenske misijonarje v akciji MIVA. Po vseh župnijah v Sloveniji bo ta dan blagoslov vozil, verniki pa bodo lahko darovali sredstva v zahvalo za srečno prevožene kilometre. Iz zbranega bodo nato kupili nova prevozna sredstva slovenskim misijonarjem.

Poletni tedni v Taizéju
2020-07-25 - 2020-08-02
V terminih od 26. julija do 2. avgusta 2020 ter od 23. avgusta do 30. avgusta 2020 načrtujemo romanje v Taizé. Skupaj z brati iz Taizéja spremljamo situacijo koronavirusa, vendar trenutno kaže, da bosta v Taize lahko romali manjši skupini. Prijavnico in informacije najdete na povezavi: www.katoliskamladina.si/taize.
O morebitnih spremembah programov in dogodkov bomo poročali na spletni strani www.katoliskamladina.si

Višarski dnevi mladih
2020-07-30 - 2020-08-02
Vsi od 18. leta dalje prijazno vabljeni na našo novo zamejsko pustolovščino.
Letos bomo spoznavali geografijo, zgodovino in kulturno izročilo Beneške Slovenije. Obiskali bomo Nadiške doline in Tersko dolino, si ogledali tamkajšnje etnološke zbirke, spoznavali medije, obiskali muzej SMO v Špetru,
si ogledali prostore in delovanje KD Ivan Trinko ter se srečali s tamkajšnjimi vidnimi predstavniki slovenske skupnosti. Naše druženje bomo sklenili s tradicionalnim romanjem treh Slovenij na Svetih Višarjah. DNevi bodo potekali od 31. julija do 2. avgusta.
Število udeležencev je omejeno, zato se prijavite čim prej po tel: 01 438 30 50 ali na rafaelova.druzba@siol.net.

Jezusova spremenitev na gori
2020-08-05 - 2020-08-06
V Katoliški cerkvi 6. avgusta obhajamo praznik Jezusove spremenitve na gori Tabor.
Dogodek Jezusove spremenitve na gori vsebujejo evangeliji po Mateju (Mt 17,1–13), Marku (Mr 9,2–13) in Luku (Lk 9,28–36) ter poročajo o tem, da se je Kristus v svojem veličastvu prikazal apostolom Petru, Jakobu in Janezu. Cerkveni očetje razlagajo, da je to Kristus storil zato, da bi učence pripravil na svoje trpljenje, smrt in vstajenje. V spremenjenju se je Jezus razodel kot pravi mesija. Najprej o njem poročata Mojzes in Elija (postava in preroki), potem pa še Bog Oče sam.
Papež sv. Leon Veliki (390–461 po Kr.) je v svojem delu Slava v spremenjenju[1] o Jezusovi spremenitvi na gori zapisal: »Gospod pred izbranimi pričami razodene svojo slavo in s tako velikim sijajem razsvetli svoje telo, ki ga ima kakor drugi, da je njegov obraz podoben sončnemu siju in obleka enaka snežni belini. Glavni namen te spremenitve je bil, da bi apostoli prenesli pohujšanje križa, in da ne bi njihove vere zmotilo ponižanje njegovega prostovoljnega trpljenja, potem ko se jim je razodela vzvišenost njegovega skritega dostojanstva. Gospod pa je z enako previdnostjo utrdil tudi upanje svete Cerkve, da bi celotno Kristusovo telo spoznalo, s kakšno spremenitvijo je bilo obdarovano, in bi si udje v skupnosti obetali tisto slavo, ki je žarela na Glavi. Gospod je rekel isto o tej slavi, ko je govoril o veličastju svojega prihoda: ‘Tedaj bodo pravični sijali kakor sonce v kraljestvu njihovega Očeta’«.
Simbolika gore v Svetem pismu predstavlja povezavo nebes, zemlje in podzemlja. Tako so gore postale bivališča bogov in na njih so gradili svetišča. Stara zaveza navaja, da so Izraelci na gorah častili Jahveja, saj naj bi jih on oblikoval. Na Horebu je Bog poklical Mojzesa za voditelja Izraelcev in razodel Božje ime, na Sinaju pa je sklenil zavezo z Izraelom in dal deset zapovedi. V Novi zavezi na gori Jezus izbere apostole in jih pošlje v svet, na gori se spremeni in razodene trem apostolom kot Božji Sin, na Oljski gori ima govor o ponovnem prihodu, prav tako na gori razglasi novo postavo in blagre. Gora pomeni območje prihodnjega Božjega kraljestva in Jezus vodi ljudi na goro k Bogu. Kdor ga posluša in je pripravljen hoditi za njim, je luč za druge in sveti kot »mesto, ki stoji na gori« (prim. Mt 5,14).
Vzhodna Cerkev praznik obhaja že iz prvih časov, na Zahodu pa od 11. stoletja dalje. Za Katoliško Cerkev je praznik uvedel papež Kalist III. leta 1457 v hvaležen spomin na zmago krščanske vojske nad Turki pri Beogradu leta 1456.

Besedilo je delno povzeto iz Bibličnega leksikona in knjige S. Čuka Svetnik za vsak dan.
Vir: Katoliška Cerkev

Škofovsko posvečenje msgr. dr. Mitje Leskovarja
2020-08-08 09:00
V soboto, 8. avgusta 2020, bo ob 10. uri v ljubljanski stolnici škofovsko posvečenje naslovnega nadškofa Beneventa in apostolskega nuncija v Iraku msgr. dr. Mitja Leskovarja.

Zaradi epidemije COVID-19 in sprejetih ukrepov za preprečevanje širjenja okužbe bo udeležba v stolnici žal omejena in bo možna le za tiste, ki so bili na slovesnost osebno povabljeni z vabili.
Slovesnost bo v neposrednem prenosu mogoče spremljati preko Radia Ognjišče, YouTube kanala Nadškofije Ljubljana in TV Exodusa. Zahvaljujemo se za razumevanje vsem, ki bi bili radi osebno navzoči pri posvečenju, a boste z nami povezani preko naštetih možnosti. Novega apostolskega nuncija priporočamo v molitev, da mu Bog nakloni blagoslova pri njegovem poslanstvu vesoljne Cerkve.

Msgr. Stanislav Zore OFM
Ljubljanski nadškof

Dr. Mitja Leskovar se je rodil 3. januarja 1970 v Kranju. Odraščal je na Kokrici pri Kranju. Leta 1989 je vstopil v ljubljansko bogoslovje. Po petih letih študija je diplomiral iz teologije in bil posvečen v diakona. 29. junija 1995 je v Ljubljani prejel duhovniško posvečenje in bil imenovan za kaplana župnije Domžale. Po dveh letih je bil poslan na nadaljnji študij v Rim, kjer je leta 1999 pridobil magisterij, dve leti kasneje pa še doktorat iz cerkvenega prava na papeški univerzi Gregoriani. Obenem je opravil izobraževanje za vatikansko diplomatsko službo, ki jo je nastopil leta 2001 na Apostolski nunciaturi v Bangladešu.
Leta 2003 je bil prestavljen na Državno tajništvo Svetega sedeža v Vatikanu, kjer je deloval naslednjih enajst let. V istem obdobju je bil tudi pomočnik duhovnega asistenta Bratovščine svetih apostolov Petra in Pavla v Vatikanu ter redni spovednik na eni izmed rimskih župnij.
Leta 2015 je bil imenovan za svetovalca nunciature v Nemčiji, leta 2018 pa je prevzel isto vlogo na nunciaturi v Indiji in Nepalu.
V petek, 1. maja 2020, ga je papež Frančišek imenoval za naslovnega nadškofa Beneventa in apostolskega nuncija v Iraku.
Poleg maternega jezika dr. Leskovar govori italijansko, angleško, nemško, hrvaško, francosko in špansko.

Sv. Lovrenc, diakon in mučenec
2020-08-09 - 2020-08-10
10. avgusta praznujemo praznik sv. Lovrenca.
Bil je eden od sedmih diakonov v času papeža Siksta II. Ker je leta 258 cerkveno premoženje, ki mu je grozila zaplemba, razdelil med siromake, ga je dal cesar Valerijan prebičati, nato pa na žareči rešetki mučiti do smrti (v koledarju 10. avgusta).
Sv. Lovrenc je zavetnik ubogih, gasilcev, steklopihalcev, kuharjev, likalk. Varuje pred opeklinami, bolečinami v hrbtu, vročico. Priporočajo mu verne duše v vicah in ga prosijo za dobro letino. Upodabljajo ga kot diakona s pravokotnim ražnjem, z evangelijsko knjigo in s križem, delečega miloščino, ali z mučeniško palmo.
Utrinke perzeid, ki okoli njegovega goda letijo na naš planet, so ljudje poimenovali svetega Lovrenca solze. Te naj bi pretakalo nebo zaradi strašne smrti mučenca. V Sloveniji je 50 cerkva sv. Lovrenca.
Vir: Katoliška Cerkev

Ignacijanske duhovne vaje za vse: Bog želi biti z nami
2020-08-11 17:30 - 2020-08-16 13:00
Petdnevni program poteka od torka, 11. (18.30, večerja) do nedelje, 16. avgusta 2020 (14.00, kosilo).
Bog želi biti z nami v vsem, kar je. V molitvi ob Božji besedi bomo odkrivali srčno Božjo željo, da bi bil z nami. Ne samo, ko obhajamo zahvalno evharistično daritev, temveč tudi sredi našega vsakdanjega življenja in delovanja.
Več o ignacijanskih duhovnih vajah ter odmevi udeležencev iz 2020.
Voditelja: jezuit p. Ivan Platovnjak in Marijina sestra Irena Grandošek
Kontakt za prijavo: +386(0)51-613-374 (pon-pet, 8.00-14.00), info@ignacijevdom.si
Možnost prijave po spletu.

Marijino vnebovzetje – slovesni in zapovedan praznik
2020-08-14 - 2020-08-15
Največji cerkveni Marijin praznik je Marijino vnebovzetje.
Praznik Marije Device so v jeruzalemski Cerkvi začeli obhajati že kmalu po koncilu v Efezu leta 431 po Kr. in ga povezovali z Marijinim odhodom s tega sveta. Čeprav Marijino vnebovzetje sodi med najstarejše Marijine praznike (prve omembe segajo še v obdobje pred 4. st. po Kr.), je papež Pij XII. (1939–1958) versko resnico o Marijinem vnebovzetju slovesno razglasil šele leta 1950 z apostolsko konstitucijo Munificentissimus Deus. Številne cerkve po svetu – od mogočnih katedral do vaških in božjepotnih cerkvic – izpričujejo stoletno vero v Marijino vnebovzetje.
Pisna vira, ki poročata o Marijinem vnebovzetju ali zaspanju (lat. dormitio), sta t. i. apokrifna evangelija Zaspanje svete Božje Matere in Prehod blažene Device Marije. K tema spadajo še številni spisi in druga dela pomembnih teologov iz prvih stoletij krščanstva, npr. sv. Janeza Damaščana, sv. Efrema Sirskega, sv. Epifanija in Timoteja Jeruzalemskega.
V Sloveniji je Mariji posvečenih veliko župnijskih, podružničnih, zlasti pa božjepotnih cerkva in kapelic, zato je Marijino vnebovzetje v našem verskem izročilu globoko zakoreninjeno. Katoliška in Pravoslavna Cerkev ta praznik obhajata na isti dan.
V preteklosti so ljudje na ta dan veliko romali. Romanja imajo globlji verski pomen zato, ker verujoče spominjajo, da je naše celotno zemeljsko življenje pravzaprav romanje, katerega cilj je večno življenje v nebesih.
Marijino vnebovzetje je praznik upanja, saj nam sporoča, da je Marija dosegla polnost življenja v večnosti. To dejanje predstavlja napoved vstajenja mrtvih, ki ga bomo ob sodnem dnevu deležni vsi ljudje.
Marijino vnebovzetje pomeni poklon ženi, saj je Bog Marijo, ženo in mater, poveličal v nebesih. Katoliška Cerkev s praznovanjem tega praznika poudarja dostojanstvo in poklicanost vsake žene.
Praznovanje Marijinega vnebovzetja nas želi spomniti tudi na to, da sta v življenju pomembni tako materialna kot duhovna sestavina, tako zemeljsko kot večno. Krščansko versko izročilo uči, da si s prizadevanjem za zemeljski napredek posameznik pripravlja večno bivanje. Marijino vnebovzetje v vernikih poglablja upanje, da je z življenjem po Marijinem vzoru želeni cilj bivanja pri Bogu dosegljiv za vsakega vernika.
Obnovitev izročitve Materi Božji
Odkar je Slovenija samostojna država na praznik Vnebovzete obnavljamo svojo izročitev Materi Božji s posebno molitvijo ali preprosto z molitvijo »O Gospa moja«.

»Izročitev Mariji bomo tudi letos obnovili v romarskih cerkvah, po župnijah in drugih svetih krajih. Marijo bomo prosili za pomoč, da bomo v zasebnem in javnem življenju spoštovali moralna načela ter načela pravičnosti, resnice, poštenosti, medsebojnega spoštovanja in osebnega dostojanstva,« je o izročitvi dejal upokojeni koprski škof Metod Pirih ter še poudaril: »Izročitev Mariji ima svojo vrednost in pomen le, če si v vsakdanjem življenju prizadevamo, da bi živeli in uresničevali tisto, kar smo z besedami obljubili in izpovedali.«
Marija je bila naša sopotnica, spremljevalka, naša priprošnjica in tolažnica v zgodovini. Mariji se želimo zahvaliti za njeno brezmejno skrb in materinsko varstvo. Naša hvaležnost je istočasno tudi naša velika prošnja in želja, da bi še najprej hodili pod njenim varstvom po poti žive vere, svetlega upanja in požrtvovalne ljubezni.
Vir: Katoliška Cerkev

Obnovitev izročitve Božji Materi Mariji
2020-08-15 09:00
»Marija, vse k tebi hiti, Marija, pomagaj nam ti.«
Ta misel naše zelo poznane in velikokrat zapete Marijine pesmi bo na poseben način zaživela ob prazniku Marijinega vnebovzetja, ko bomo slovenski kristjani glede na možnosti, ki jih bodo dopuščale okoliščine, spet v velikem številu poromali v Marijine cerkve in na Božje poti.
Posebno slovesno bo tega dne na Brezjah, narodnem Marijinem svetišču. Letos imamo še poseben razlog, da se za ta dan zberemo na Brezjah, pri Mariji Pomagaj. Zahvaliti se ji hočemo, da je Bog po njeni priprošnji v prvem valu koronavirusne bolezni naš narod obvaroval hujših posledic. Močno pa se zavedamo, kako zelo potrebujemo njeno pomoč tudi v nadaljnjem spoprijemanju s to boleznijo. Iz vsega srca ji bomo tudi priporočili naš narod, ki doživlja nepotrebna nasprotovanja in proteste, ki ne gradijo skupnosti in ne obetajo prihodnosti. Zato ji bomo priporočili našo Cerkev, naše družine, naše izseljence in zdomce, priporočili ji bomo vse, ki so odgovorni za skupno dobro in prihodnost našega naroda.
Duhovniki in verniki naj ob prazniku Marijinega vnebovzetja pri prazničnih svetih mašah skupaj z ljudstvom zmolijo molitev izročitve slovenskega naroda Mariji.

Izročitev slovenskega naroda Mariji
Sveta Devica Marija!
Ti si jezusova Mati: ti si ga pod srcem nosila,
ga rodila in si z njim pod križem trpela.

Ti si tudi naša Mati: tvoja materinska roka
nas je varovala skozi vso zgodovino.
Tebi izročamo sami sebe, da bi v molitvi in
pokori spreminjali svoja srca.
Tebi izročamo naše družine, da bi bile odprte
za življenje in bi mladim odkrivale duhovne vrednote.
Tebi izročamo Cerkev na Slovenskem,
da bi v zvestobi evangeliju gradila edinost.

Tebi izročamo slovensko domovino,
da bi napredovala v luči vere in krščanskega izročila.
Tebi izročamo naše rojake po svetu,
da bi ostali zvesti Bogu in svoji domovini.
Tebi, naša Mati, se danes vsi skupaj posvetimo.
Sprejmi nas v svoje varstvo in nas izroči svojemu Sinu jezusu, našem Odrešeniku,
ki živi in kraljuje vekomaj. Amen.
(Vir: Cerkveni molitvenik, Slovenska škofovska konferenca, 2020, str. 212)

Na Brezjah bomo ta dan obhajali tudi biserno mašo nj. em. kardinala dr. Franca Rodeta. Brezje so bile njegovo priljubljeno romarsko središče, kjer je zlasti na ta praznik nagovarjal slovenske kristjane in ves narod. Povabim vas, da se mu pridružimo v praznovanju. Slovesnost pri Mariji Pomagaj na Brezjah bo ob 10.00.
Vir: Katoliška Cerkev

Duhovne vaje za notranje ozdravljenje
2020-08-20 17:30 - 2020-08-23 12:00
Duhovne vaje za notranje ozdravljenje s tridnevnim programom poteka od četrtka, 20. avgusta, od 18.30 z večerjo in se bo sklenil v nedeljo, 23. avgusta 2020, s kosilom.
Po njegovih ranah smo bili ozdravljeni. (Iz 53,5)
Notranje rane zaznamujejo in negativno obarvajo celostno doživljanje sebe, drugih, življenja in Boga. Kako naj odrastemo in polno zaživimo, kako naj rane celijo, kako do odpuščanja in sprave? Gospoda, najboljšega Zdravnika in Rešitelja, prosimo za te milosti.
Voditelj: p. Mio Kekić, jezuit in duhovni asistent Katoliške karizmatične Prenove
Kontakt za prijavo: +386(0)51-613-374 (pon-pet, 8.00-14.00), info@ignacijevdom.si
Možnost prijave po spletu

Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi vere
2020-08-21 - 2020-08-22
Generalna skupščina Združenih narodov je 28. maja 2019 na svojem 73. zasedanju sprejela Resolucijo A/RES/73/296, s katero je22. avgustdoločila za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja.
V nadaljevanju objavljamo avtorski prevod Resolucije A/RES/73/296in komentarstalnega opazovalca Svetega sedeža pri OZN v Ženevi in drugih mednarodnih organizacijah, nadškofa msgr. dr. Ivana Jurkoviča.

OZN – Resolucija A/RES/73/296
Generalna skupščina OZN:
potrjujoč cilje in načela zapisana v Ustanovni listini ZN in Splošni deklaraciji o človekovih pravicah, zlasti pravico do svobode misli, vesti in vere;
zaskrbljujoč zaradi nenehnih dejanj nestrpnosti in nasilja nad posamezniki zaradi njihove vere ali prepričanja, vključno nad pripadniki verskih skupnosti in verskih manjšin po svetu ter zaradi naraščajočega števila in intenzitete teh dejanj, ki so pogosto zločinske narave in lahko imajo mednarodne značilnosti;
priklicujoč, da so države prednostno odgovorne za spodbujanje in varstvo človekovih pravic, vključno človekovih pravic tistih ljudi, ki pripadajo verskim manjšinam, vključno z njihovo pravico, da lahko svojo vero ali prepričanje svobodno uresničujejo;
zavedajoč se, da lahko imata odprta, konstruktivna in spoštljiva razprava o idejah ter medreligijski, medverski in medkulturni dialog na lokalnih, državnih, regionalnih in mednarodnih ravneh pozitivno vlogo v boju proti verskem sovraštvu, podpihovanju in nasilju;
potrjujoč pozitivno vlogo, ki jo lahko imata uresničevanje pravice do svobode mnenja in izražanja ter popolno spoštovanje svobode iskanja, prejemanja in posredovanja podatkov za krepitev demokracije in v boju proti verski nestrpnosti, ter priznavajoč nadalje, da uresničevanje pravice do svobode izražanja v skladu z 19. členom Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah vključuje posebne dolžnosti in odgovornosti;
poudarjajoč, da so svoboda vere ali prepričanja, svoboda mnenja in izražanja, pravica do mirnega zbiranja in pravica do svobode združevanja medsebojno odvisne, med seboj povezane ter vzajemno okrepljene, pri čemer poudarja vlogo, ki jo te pravice lahko imajo v boju zoper vse oblike nestrpnosti in diskriminacije zaradi vere ali prepričanja;
poudarjajoč, da imajo države, regionalne organizacije, nacionalne institucije za varstvo človekovih pravic, nevladne organizacije, verske ustanove, mediji in civilna družba kot celota pomembno vlogo pri spodbujanju strpnosti in spoštovanja verske in kulturne raznolikosti ter pri univerzalnem spodbujanju in varstvu človekovih pravic, vključno s svobodo vere ali prepričanja;
priznavajoč, da posamezniki in ustrezne civilnodružbene organizacije pozitivno prispevajo k spodbujanju medreligijskega in medkulturnega dialoga, razumevanja in kulture miru;
vedoč za sodelovanje med Združenimi narodi in regionalnimi ter drugimi organizacijami pri spodbujanju medreligijskega in medkulturnega dialoga in vedoč tudi za dejavnost Zavezništva civilizacij Združenih narodov pri spodbujanju medkulturnega dialoga v tej zvezi;
ostro obsojajoč nenehno nasilje in teroristične napade nad posamezniki, prav tako nad pripadniki verskih manjšin, zaradi ali v imenu vere ali prepričanja in poudarjajoč pomembnost celovitega in inkluzivnega preventivnega pristopa, temelječega na skupnosti, v katerega je vključen širok nabor akterjev, tudi civilna družba in verske skupnosti;
potrjujoč svojo enoglasno obsodbo vseh terorističnih dejanj, metod in praks ter nasilnega ekstremizma, ki spodbuja terorizem v vseh njegovih pojavnih oblikah, ne glede na kraj, povzročitelja in vzrok dejanja;
izjavljajoč, da se terorizem in nasilni ekstremizem, če in kadar spodbuja terorizem, v vseh njunih pojavnih oblikah ne moreta in ne smeta povezovati z nobeno religijo, narodnostjo, civilizacijo ali etnično skupino;
globoko obžalujoč vsa nasilna dejanja, izvršena nad posamezniki zaradi njihove vere ali prepričanja, kakor tudi druga takšna dejanja, ki so bila usmerjena zoper njihove domove, poslovne prostore, lastnino, šole, kulturne centre in svetišča, pa tudi vse napade na in v verskih objektih, krajih in romarskih središčih, ki pomenijo kršitev mednarodnega prava;
zavedajoč se, da so medsebojno sodelovanje, ki izboljšuje izvajanje že obstoječih pravnih sistemov, ki ščitijo posameznike pred diskriminacijo in zločini, storjenimi iz sovraštva, okrepljena medreligijska, medverska in medkulturna prizadevanja ter razširjeno izobraževanje o človekovih pravicah, pomembni prvi koraki v boju proti nestrpnosti, diskriminaciji in nasilju zoper posameznike zaradi vere ali prepričanja;
zavedajoč se tudi pomembnosti, da žrtve nasilnih dejanj zaradi vere ali prepričanja in člani njihovih družin prejmejo ustrezno pomoč in podporo v skladu z veljavno zakonodajo,
1. sklene, da se 22. avgust določi za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja;
2. vabi vse države članice, relevantne organizacije sistema Združenih narodov in druge mednarodne in regionalne organizacije kakor tudi civilno družbo, vključno z nevladnimi organizacijami, s posamezniki in z zasebnimi sektorji, da na primeren način obeležijo Mednarodni dan;
3. prosi generalnega sekretarja, da opozori vse države članice, organizacije sistema Združenih narodov in civilnodružbene organizacije na to, da bi se ta resolucija ustrezno upoštevala.
Prevod: Agnes Kojc

Točka za prijavo kristjanofobije in vandalizma uperjenega proti slovenskim katoličanom

Verska svoboda osrednji dejavnik razvoja človeške družbe
»Generalna skupščina Združenih narodov je 28. maja 2019 na svojem 73. zasedanju na predlog Brazilije, Kanade, Egipta, Iraka, Jordanije, Nigerije, Pakistana, Poljske in Združenih držav Amerike sprejela Resolucijo A/RES/73/296, s katero je 22. avgust določila za Mednarodni dan spomina na žrtve nasilja zaradi izpovedovanja vere ali prepričanja.
18. člen Splošne deklaracije človekovih pravic ZN določa, da ima vsakdo pravico do svobode misli, vesti in vere. To vključuje tudi pravico do svobodnega spreminjanja vere ali prepričanja ter svobodo, da vsakdo bodisi sam bodisi skupaj z drugimi ter javno ali zasebno izraža svojo vero ali prepričanje s poučevanjem, prakso, bogoslužjem in verskimi obredi.
Ker so v svetu nestrpna dejanja in nasilje nad posamezniki in skupinami zaradi njihove vere ali prepričanja v porastu, so zgoraj omenjene države Generalni skupščini Združenih narodov predlagale sprejetje posebne resolucije, s katero bi svet na to opozorili in tovrstna dejanja v bodoče preprečili.
Prav države, nacionalne institucije za varstvo človekovih pravic, nevladne organizacije, verske ustanove, mediji in vsa civilna družba kot celota imajo pomembno vlogo pri spodbujanju strpnosti in spoštovanja verske in kulturne raznolikosti ter pri univerzalnem spodbujanju in varstvu človekovih pravic, vključno s svobodo vere ali prepričanja.
Papež Frančišek poudarja, da je nerazumljivo in zaskrbljujoče, da tudi danes v svetu ostajajo diskriminacije in omejitve pravic samo zaradi pripadnosti in javnega izpovedovanja določene vere. Še bolj pa je nesprejemljivo, da obstajajo celo resnična in dejanska preganjanja zaradi verske pripadnosti in tudi oboroženi spopadi. »To rani razum, ogroža mir in ponižuje človekovo dostojanstvo«. Za papeža je posebno boleče dejstvo, da so kristjani v svetu še posebej izpostavljeni diskriminaciji in nasilju. »Preganjanje kristjanov je danes celo silovitejše kot v prvih stoletjih Cerkve in obstaja več kristjanov mučencev kot v takratni dobi. In to se dogaja več kot 1700 let po Konstantinovem ediktu, ki je kristjanom podelil svobodo do javnega izpovedovanja njihove vere« (Nagovor papeža Frančiška udeležencem mednarodnega simpozija o verski svobodi z naslovom: Verska svoboda v mednarodnem pravu in svetovni konflikt vrednot, 20. junija 2014).
Misija Svetega sedeža v Ženevi je sodelovala pri predstavitvi omenjene Resolucije na sedežu organizacije. Kot v mnogih drugih okoliščinah je predstavila prepričanje Katoliške Cerkve o potrebnosti, da države članice Združenih narodov budno bdijo nad tem, da verska svoboda ostane ena izmed osrednjih dejavnikov razvoja človeške družbe, na katero se opirata tako graditev pravičnejšega sveta kot mirno sožitje med narodi.«

Nadškof msgr. dr. Ivan Jurkovič,
apostolski nuncij

Vir: Kanonist

Poletni tedni v Taizéju
2020-08-22 - 2020-08-30
V terminu od 23. do 30. avgusta 2020 načrtujemo romanje na poletne tedne v Taizéju. Na romanje se bomo odpravili, če bo zdravstvena situacija ugodna. Prijavnica in obvestila so na https://katoliskamladina.si/poletni-tedni-v-taizeju/, lahko pa nam pišete na taize@katoliskamladina.si.

Sv. Jernej, apostol
2020-08-23 - 2020-08-24
24. avgusta praznujemo praznik sv. Jerneja, apostola.
Jernej je bil eden izmed dvanajsterih apostolov, ki jih je Gospod izbral, da nadaljujejo njegovo delo. Iz evangeljskih knjig in Apostolskih del zvemo malo o njem. Po novejših novozaveznih raziskovanjih je istoveten z Natanaelom, o katerem nam pripoveduje evangelist Janez, da ga je Filip pripeljal k Jezusu. Ob tem prvem srečanju mu je Jezus takoj razodel svoj dar, da ve za skrivnosti, ko mu je izjavil, da ga je videl pod smokvinim drevesom, preden ga je Filip poklical in mu ga predstavil.
Natanael je bil doma iz Kane v Galileji, kjer je Jezus naredil prvi čudež. Ko je Filip pripovedoval prijatelju Natanaelu o svojem srečanju z Jezusom iz Nazareta, se je Natanael, ki je vedel, da Nazarečani niso bili na dobrem glasu, začudil in vprašal: »Ali mar more priti kaj dobrega iz Nazareta?« Ob takem nezaupanju je bilo Natanaelovo srečanje z Jezusom nepozabno. Ko ga je Jezus videl, da prihaja k njemu, je pohvalil njegovo odkritosrčnost in poštenost z besedami: »Glej, pravi Izraelec, v katerem ni zvijače.« Ko se je ta začudil, od kod ga pozna, mu je Jezus odgovoril: »Preden te je Filip poklical, ko si bil pod smokvinim drevesom, sem te videl.« V Natanaelu je bil premagan zadnji dvom, ko ga je Jezus prepričal s svojo vsevednostjo: »Učenik, ti si Sin božji, ti si kralj Izraelov.« Čeprav evangelist tega izrecno ne omenja, je Jezus gotovo že ob tem prvem srečanju izbral Natanaela za učenca, ki je potem vsa tri leta spremljal Gospoda na njegovih potih po Galileji, Judeji in Samariji.
Na seznamu apostolov Natanael izrecno ni omenjen, v splošnem ga istovetijo z apostolom Jernejem (Bartolomejem), to pa zato, ker Sveto pismo povsod omenja s Filipom tudi Jerneja že preden sta spoznala Jezusa, sta si bila prijatelja. Filip je Jerneja tudi pripeljal k Jezusu in mu ga predstavil. Po vsem tem je upravičena domneva, da Natanael in Jernej pomenita isto osebo. Vsekakor pa je bil Jernej med prvimi apostoli, ki jih je Gospod poklical. Po vstajenju srečamo Natanaela z drugimi apostoli, ki so lovili ribe v Genezareškem jezeru in se jim je Jezus prikazal.
Po poznejšem izročilu je Jernej oznanjal evangelij v Indiji, Mezopotamiji, Partiji, Likaoniji, Veliki Armeniji, morda tudi v Egiptu. Na začetku so ga nekaj časa spremljali Andrej, Matej ali Filip. Domnevajo, da je umrl mučeniške smrti v Armeniji v mestu Albanopolis, kjer so mu na ukaz kralja Astiaga živemu potegnili kožo s telesa, nato ga pa obglavili ali križali.
V 6. stoletju so svetnikove kosti prenesli iz Albanopolisa na otok Lipari, v 9. stoletju so jih prenesli v Benevent, od koder jih je leta 983 cesar Oton III. dal prenesti v sv. Jerneju posvečeno cerkev ob Tiberi v Rimu. Svetnikovo lobanjo hranijo od leta 1238 kot dragoceno relikvijo v stolnici v Frankfurtu. Nekaj svetih moči apostola Jerneja so že v dobi Karla Velikega imeli v Aachnu, kamor so od 14. stoletja tudi Slovenci radi romali; meščani iz Ljubljane in Kranja so imeli v Aachnu poseben oltar sv. Cirila in Metoda in stalnega slovenskega duhovnika.
Ime sv. Jerneja se omenja v rimski evharistični molitvi pri maši. Njegov god se 24. avgusta praznuje že od 9. stoletja dalje; od tedaj pa do leta 1955 je imel celo svojo vigilijo. Slovenci sv. Jerneja radi častijo, posvečenih mu je 12 farnih in 17 podružničnih cerkva. Jernejevo je ponekod velik kmečki praznik. Na Koroškem je jernejevo najimenitnejši dan za nabiranje zdravilnih zelišč, saj imajo ta dan posebno moč. Jernejevo je bil nekoč dan, ko so se plačevale obresti in računi, dan hvale za pospravljeno žetev. Jernej je tudi pomemben mejnik v jesenskem vremenu: Po vremenu sv. Jerneja rada se vsa jesen nareja. Ali: kakor sv. Jernej vremeni, se vsa jesen drži. Po Slovenskih Goricah postavljajo klopotce.
Upodabljajo ga s kratkimi lasmi in kratko pristriženo brado, v desnici drži nož, s kakršnim so ga drli, v levici pa knjigo, ker staro izročilo pravi, da je v Arabijo prinesel evangelij sv. Mateja in ga imel za podlago svojih misijonskih govorov.
Za svojega zavetnika ga časte knjigovezi, usnjarji, rokavičarji, strojarji, krojači, čevljarji, kmetje, viničarji in pastirji. Kličejo ga na pomoč pri živčnih boleznih in trganju.
Vir: Župnija Polzela

Obletnica kronanja Marije Pomagaj na Brezjah, praznik
2020-08-31 - 2020-09-01
1. septembra 1907, na angelsko nedeljo, je škof Anton Bonaventura Jeglič z zlatima kronama okrasil Marijo in Božje Dete v njenem naročju. S tem slovesnim dejanjem je okronal milostno podobo Marije Pomagaj. Ta dan je v ljubljanski nadškofiji praznik.

Teden molitve za duhovne poklice
2020-09-05 - 2020-09-13
Zaradi ostrih epidemioloških ukrepov v tednu pred nedeljo Dobrega Pastirja bomo molitveni teden za nove duhovne poklice obhajali v tednu pred škofijskim molitvenim srečanjem za nove duhovne poklice, ki bo 12. septembra na Brezjah. Začetek molitvenega tedna bo na angelsko nedeljo (23. nedelja med letom, 6. septembra), ko bo Jezus v evangeliju spodbudil: »Če se na zemlji dva izmed vas zedinita v kateri koli prošnji, jima bo vse storil moj Oče, ki je v nebesih« (Mt 18,19). Molitveni teden bomo končali na Brezjah. Povabim vas, da med tednom uporabite knjižico, ki jo je pripravila Škofija Koper in ste jo dobili aprila. Naslov molitvenega tedna je: Duhovni poklic – zaklad v glinasti posodi (prim. 2 Kor 4,7). Apostol Pavel spominja, da smo verniki glina, torej upogljivi in slabotni. Brez Božje moči ne moremo ničesar storiti. Prav ta moč, ki prihaja do izraza v naši slabotnosti, rešuje, zdravi in postavlja na noge.
Povabite vernike, da tudi po domovih povečajo gorečnost za nove duhovne poklice.

Teden vzgoje 2020: Slovenija, moja domovina
2020-09-05 - 2020-09-13
»Učence je treba seznaniti z vsemi potrebnimi rečmi, ki jih čakajo v prihodnjem javnem življenju, da bode šola deci modra priprava za javno življenje.«
(bl. Anton Martin Slomšek)
Vabimo, da se ob začetku šolskega in katehetskega leta med 6. in 13. septembrom 2020 pridružite Tednu vzgoje.
Gradivo za leto 2020 je na voljo TUKAJ.
Društvo katoliških pedagogov Slovenije (DKPS) v sodelovanju s Slovenskim katehetskim uradom (SKU) pripravlja tretji Teden vzgoje, ki je letos posvečen tematiki “Slovenija, moja domovina”. Spodbuditi želimo ljubezen do domovine in hvaležnost za samostojno državo Slovenijo.
Z našimi razmišljanji želimo letos še posebej osvetliti pogled na temo domovine in države Slovenije ter z blagoslovom in molitvijo poudariti, da verjamemo v moč Božjega varstva v prihajajočem šolskem in katehetskem letu.
Dogodki v tednu vzgoje:

Tiskovna konferenca bo v ponedeljek, 31. 8. 2020, ob 11.00, v prostorih Družine (Krekov trg 1). Na njej bo sodeloval pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar – predsednik Komisije za šolstvo pri Slovenski škofovski konferenci, ki bo prebral izjavo o vzgoji.
Knjižica z besedili – uvod v sveto mašo, kratko razmišljanje in prošnje za vse potrebe. Vsaka župnija lahko pripravljeno gradivo uporabi pri sveti maši, v svojem glasilu/oznanilih, na župnijski spletni strani ipd. Besedilo bo v prihodnjih dneh objavljeno na spletni strani Društva katoliških pedagogov Slovenije (DKPS) in Slovenskega katehetskega urada (SKU).
Vabimo, da se teden začne z branjem Izjave o vzgoji msgr. dr. Franc Šuštarja, v nedeljo 6. 9. 2020. Zaključi pa z blagoslovom za novo šolsko leto, ki ga spremlja blagoslov šolskih torb, na katehetsko nedeljo 13. 9. 2020. Otroke, pedagoške delavce in starše izročamo v Božje roke, jih redno blagoslavljamo in zanje molimo. Priporočila glede blagoslova uporabljajte skladno s trenutno epidemiološko sliko in smernicami SŠK in NIJZ.
Dodatno gradivo: če bi kdo želel več gradiva na letošnjo temo Tedna vzgoje, ga bo našel v reviji Vzgoja št. 84., december 2019 – članki iz mednarodne konference “Vzgoja za ljubezen do domovine in države”.

Vabljeni, da Teden vzgoje pospremimo z molitvijo in aktivnim sodelovanjem po župnijah.
Več informacij: DKPS (dkps.pisarna@gmail.com; 01 43 83 983) in SKU (sku@rkc.si; 031 312 110).

Praznik Marijinega rojstva
2020-09-07 - 2020-09-08
Praznik Marijinega rojstva obhajamo 8. septembra. Katoliška in Pravoslavna Cerkev Marijino rojstvo praznujeta na isti dan.

Zgodovinski podatki o prazniku
Praznik Marijinega rojstva izvira iz Palestine, iz časa posvetitve cerkve v Jeruzalemu, ki jo izročilo prepoznava kot baziliko sv. Ane, Marijine matere. Praznovanje Marijinega rojstva se je najprej razširilo na Vzhodu, v Rimu, kamor so ga prinesli vzhodni menihi, pa so ga začeli obeleževati ob koncu 7. stoletja. Postopno in na različne načine se je praznik v naslednjih stoletjih razširil tudi drugod po zahodni Evropi.
Od 13. stoletja naprej je dobil še večji pomen, saj je postal slovesni praznik, pred katerim je potekala posebna osemdnevna priprava (osemdnevnica), na sam predvečer praznika pa je bila uvedena vigilija (molitveno bdenje). Osemdnevnico je papež Pij X. (1903–1914) skrajšal, Pij XII. (1939–1958) pa leta 1955 docela odpravil. Praznik Marijinega rojstva danes tako vzhodno kot zahodno cerkveno izročilo obhajata 8. septembra, natanko 9 mesecev po prazniku Marijinega brezmadežnega spočetja, ki ga Cerkev obhaja 8. decembra.

Pomen praznika Marijinega rojstva
Evangeliji o Marijinem rojstvu ne poročajo. Izročilo praznika Marijinega rojstva temelji na apokrifnem spisu z naslovom Janezov protoevangelij iz konca 2. stoletja. Avtorstvo dokumenta je sicer dvomljivo, opisuje pa pomembno zgodovinsko dejstvo rojstva Jezusove matere. Katoliška Cerkev se skozi cerkveno leto, poleg Jezusovega rojstva, spominja rojstva še dveh oseb: Marije in Janeza Krstnika. Pri ostalih svetnikih se vedno spominja le dneva njihove smrti. Razlog za to je edinstveno poslanstvo, ki sta ga oba opravila v zgodovini odrešenja. S tega vidika je Marijino rojstvo, tako kot rojstvo Janeza Krstnika, v neposredni povezavi s prihodom Odrešenika Jezusa Kristusa na svet. Marijino rojstvo in njena življenjska pot imata zato pomen, ki presega njeno osebo.
Marijino življenje je neločljivo povezano z Jezusovim življenjem, saj je s svojim materinstvom soudeležena v odrešenjskem načrtu, ki ga je Bog pripravil za človeka in vsebuje učlovečenje, življenje, smrt in vstajenje Božjega sina Jezusa Kristusa. Marija je kot Odrešenikova mati vključena v samo jedro odrešenjskega načrta.
Slovensko izročilo o prazniku Marijinega rojstva
Naši predniki so praznikoma Marijinega vnebovzetja (15. avgust) in Marijinega rojstva (8. september) dali slovensko ime: veliki in mali šmaren oziroma vélika in mala maša, pa tudi velika in mala gospojnica. Obdobje med tema dvema praznikoma je znano kot obdobje romanj v Marijina romarska svetišča. Ponekod v skladu z izročilom na malo mašo ohranjajo navade, ki veljajo za veliko mašo (npr. blagoslov rož ipd.). Ta dan pomeni že začetek jeseni, saj ponekod mala maša za suknjo vpraša ali pa odpre dolinsko pašo (mala maša – v vsakem grmu paša).
Vir: Katoliška Cerkev

Pastoralni tečaj 2020
2020-09-08 - 2020-09-09
Vabljeni na pastoralni tečaj v Zavod sv. Stanislava v Šentvid nad Ljubljano, ki bo v sredo, 9. septembra, z začetkom ob 9.00. Letošnji pastoralni tečaj bo potekal pod naslovom »Kaj je korona prinesla in kaj odnesla?«. Korona je statistično gledano prinesla neke premike, ki jih nismo načrtovali, ki jih nismo niti pričakovali. V prvem delu pastoralnega tečaja bo dr. Vinko Potočnik naredil »povzetek« svojih anket: kako smo duhovniki, redovniki in laiki »preživeli« prvi val koronavirusa. Moramo priznati, da nam je »korona« spremenila »pogled«. Nekaj, kar je bilo še včeraj odsvetovano, smo čez noč začeli »spodbujati«. Te izkušnje, tako od doma kot iz tujine, bo v nadaljevanju z nami delil p. dr. Andrej Šegula OFMConv. O konkretnih korakih bi lahko spregovoril kdorkoli izmed nas, ki se je znašel na svoj način. V nadaljevanju bodo na to »konkretizacijo« spregovorili: predavatelja in par gostov, ki so se v času prvega vala epidemije posebej trudili na področju oznanjevanja in kateheze. V zadnjem delu tečaja bo eksorcist Janez Kavčič predstavil obrednik o eksorcizmu in njegovo uporabnost.
Vabljeni!
Igor Dolinšek
voditelj PS

Molitveni dan za duhovne poklice
2020-09-12 07:30 - 11:00
V soboto, 12. septembra, bo na Brezjah škofijski molitveni dan za nove duhovne poklice. Ob 8.30 bo molitev rožnega venca, nato molitvena ura in ob 10.30 sveta maša. Kljub temu da bo bogoslužje na prostem, vabim, da rizične skupine ostanejo doma in pobožno spremljajo dogajanje preko radijskih sprejemnikov.
Letošnja poslanica papeža Frančiška za 57. svetovni molitveni dan za duhovne poklice govori o štirih ključnih besedah: trpljenje, hvaležnost, pogum in hvalnica. Vsakega premetavajo valovi težav, dvomov in strahov. Jezus je tisti, ki kliče tudi v razburkanih časih. Zahteva odločitev, pogum kljub mnogim vprašanjem. Na ta način v veri predamo strahove in vznemirjenost in svoje življenje po Marijinem zgledu naredimo za večno hvalnico Gospodu.
Jure Ferlež
voditelj KPP
