Nadškofija Ljubljana

Prostovoljni delovni tabor za mlade Summerjob 2024
2024-08-06 - 2024-08-10
V Podbočju na Dolenjskem bo med 6. in 10. avgustom 2024 potekal prostovoljni delovni tabor za mlade Summerjob 2024, ki ga organizira Gibanje Fokolarov.
Summerjob je prostovoljni delovni tabor za mlade, ki ga letos že enajsto leto pripravljajo Mladi za zedinjen svet iz Gibanja fokolarov. Namen tabora je s fizično pomočjo odgovarjati na konkretne potrebe lokalnega prebivalstva, hkrati pa spodbuditi gradnjo medsebojnih odnosov. Mladi za en teden ponudimo svoje roke in pomagamo tistim, ki sami zaradi fizičnih omejitev ali socialno-ekonomske stiske ne zmorejo postoriti dela doma in v okolici.
Predstavitev projekta Summerjob 2024
Prijave se bodo odprle meseca maja. Ko povabimo mlade, jim povemo, da ni pogoj, da znaš delati, vendar, da imaš v sebi željo pomagati nekomu, ki nas potrebuje. Vedno je nekdo na SJ, ki te nauči del, s katerimi se prej še nisi srečal.
Kdo smo in iz kje prihajamo: Smo mladi za zedinjen svet iz gibanja Fokolarov. Ustanoviteljica gibanja Fokolarov je Chiara Lubich. Prisotni smo po vsem svetu. Naš cilj je, da gradimo zedinjen svet s konkretnimi dejanji, bratstvo na podlagi zlatega pravila: »Stori drugemu to, kar želiš, da bi drugi storil tebi«.
Pod naše projekte spadajo:
● Miklavževanje v skupnosti Barka
● Rezanje oljčnih vejic na Primorskem (s prostovoljnimi prispevki financiramo poletni delovni tabor Summerjob)
● Summerjob
Projekt Summerjob
● Poslanstvo projekta Summerjob: gradnja medsebojnih odnosov z ljudmi, ki jim s svojimi rokami ponudimo pomoč zaradi fizičnih omejitev ali socialno-ekonomske stiske, v katerih se znajdejo.
● Komu je namenjen Summerjob? Mladim od 18. leta naprej in vsem ostalim. Kdor je mlajši od 18. let je vedno dobrodošel, vendar naj pride z nekom (spremljevalcem), ki je starejši od 18. let (fizično delo, varnost, odgovornost …)
● Kako izgleda dan na Summerjobu: vsi skupaj se pred začetkom dela zberemo v dvorani, pogledamo si posnetek ali poslušamo doživetje udeleženca in poskušamo tisti dan živeti eno izmed vrednot, ki nam je bila predstavljena. Delo poteka na različnih lokacijah, pri družinah, posameznikih, ki ne uspejo več skrbeti za hišo in okolico. Dan zaključimo skupaj v krogu, kjer si podelimo doživetja iz delovišč, kako smo gradile odnose z delodajalci itd.)
● Kako zaključimo Summerjob? Naredimo čajanko/piknik za vse delodajalce in vse ostale, ki so nam kakorkoli pomagali pripraviti projekt. Vedno je to zelo bogata izkušnja!
● Povežemo se z lokalno Karitas, kajti oni poznajo stanje na njihovem območju in nas lahko usmerijo oz. vzpostavijo stik z družinami ali posamezniki, ki bi potrebovali pomoč.
● Povabilo na Summerjob v Podbočju: 6. 8. – 10. 8. 2024, prijave se bodo odprle meseca maja. Ko povabimo mlade, jim povemo, da ni pogoj, da znaš delati, vendar, da imaš v sebi željo pomagati nekomu, ki nas potrebuje. Vedno je nekdo na SJ, ki te nauči del, s katerimi se prej še nisi srečal.
● Na socialnih omrežjih nas lahko najdejo na FB strani Summerjob Slovenija ali Mladi za zedinjen svet, na IG strani pa na Mladi za zedinjen svet.
●Če bi želeli izvedeti kaj več o samem projektu in drugih projektih, ki jih izvajamo Mladi za zedinjen svet, as vabimo k ogledu Facebook strani Mladi za zedinjen svethttps://www.facebook.com/mladizazedinjensvetslovenija in Summerjob Slovenijahttps://www.facebook.com/summerjobslovenija/ https://www.instagram.com/summerjob_slovenija/
Za dodatne informacije so na voljo preko e-maila: summerjob.slovenia@gmail.com.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Terezija Benedikta od Križa - Edith Stein, sozavetnica Evrope, praznik
2024-08-09
V Katoliški cerkvi 9. avgusta praznujemo god filozofinje, karmeličanke, mučenke in sozavetnice Evrope sv. Terezije Benedikte od Križa – Edith Stein.
V judovski družini Siegfrieda in Auguste Stein se je rodilo 11 otrok. Štirje so umrli kmalu po rojstvu. Najmlajša Edith je bila rojena v današnjem Wroclavu (tedaj Breslau) 12. oktobra 1891 na veliki judovski spravni dan. Edith še ni imela dve leti, ko ji je nenadoma umrl oče. Mama je prevzela skrb za družino in za trgovino z lesom. Kljub strogi in dobri vzgoji, ki jo je prejela v družini, jo je svet šole, v katerega se je Edith kot deklica navdušeno poglobila, oddaljil od vere: obstoj Boga ji je postal nerazumljiv in nesprejemljiv. »Zavestno in prostovoljno je prekinila z molitvijo in versko prakso«. Ko še ni dopolnila petnajst let, se je čutila in se razglašala za ateistko. Zapustila je judovsko vero in se poglabljala v filozofijo, da bi v njej našla smisel človeškega bivanja. Iskala je resnico in to je bilo zanjo – kakor je priznala kasneje – edina molitev, ki jo je opravljala, ne da bi se je zavedala.
Na univerzi v Breslavu je leta 1911 vpisala germanistiko, zgodovino in psihologijo. Študij je nadaljevala v Göttingenu in Freiburgu, kjer je z najvišjo oceno dosegla doktorat iz filozofije ter postala asistentka pri fenomenologu Edmundu Husserlu (1859–1938). Prijateljstvo z družino mladega docenta Adolfa Reinacha, ki jo je uvedel v krog Husserlovih učencev, je imelo za Edith poseben pomen. Ko je leta 1917 Reinach pri petintridesetih letih padel na fronti – kmalu za tem, ko sta skupaj z ženo prejela zakrament krsta, je njegova vdova povabila Edith, naj uredi filozofske rokopise pokojnega moža. Obotavljala se je zaradi slutnje, da bo njena vloga predvsem tolažba prizadete družine. Posledično je doživela toliko večje presenečenje, ko je zagledala prijateljičin obraz – sicer od bolečine upadel, pa vendar preobražen od skritega in neizrekljivega veselja. Iz njega je sijala vera v Kristusa – križanega in vstalega. »To je bilo moje prvo srečanje s križem, moje prvo izkustvo tiste božanske moči, ki s križa izvira tistim, ki so ji pokorni,« je kasneje zapisala Edith Stein.
Do odločilnega dogodka spreobrnjenja je prišlo v poletnem večeru 1921, ko je bila v gosteh pri zakoncih Conrad-Martius v Bergzabernu. Nek večer je zaradi odsotnosti gostiteljev morala preživeti sama, zato je iz knjižnice prijateljev na slepo vzela v roke Življenjepis sv. Terezije Ávilske. Brala je vso noč in ob koncu knjige je sama sebi priznala: »To je resnica.«
Naslednje jutro je kupila Katekizem Katoliške Cerkve in Rimski misal ter ju začela preučevati. Ko se je prvič udeležila maše, je »razumela vse, tudi najbolj preproste kretnje«. Zaprosila je za prejem zakramenta krsta. Duhovnik, ki jo je izprašal, se je lahko prepričal, da je pripravljena, tudi kar zadeva verski pouk. Zakrament krsta je prejela 1. januarja 1922 pri enaintridesetih letih.
Spreobrnjenje Edith Stein v krščanstvo sovpada z njeno poklicanostjo v karmel. Duhovni oče p. dr. Raphael Walzer ji je svetoval, naj z odločitvijo za redovni način življenja nekoliko počaka. Med drugim je zelo cenil kulturno dejavnost, ki jo je Edith razvijala v svetu. Posvetila se je poučevanju in poglabljanju v tiste filozofske vede, ki jih je od spreobrnjenja dalje lahko oplajala tudi z bogatim krščanskim filozofskim izročilom. Dejavna je bila kot predavateljica v glavnih evropskih mestih. Leta 1932 je začela predavati na Nemškem višjem institutu za pedagogiko v Münstru, a je bila že po nekaj mesecih, ko je oblast prevzel Hitler, zaradi judovskega porekla prisiljena opustiti poučevanje. Svetovali so ji, naj odide v tujino. Spoznala je, da je napočil trenutek, ko bo lahko uresničila poklicanost v karmel. Tudi njena mati, ki ji je s krstom zadala največjo bolečino, je v teh okoliščinah nekoliko lažje sprejela hčerin korak, s katerim pa se dokončno ni mogla sprijazniti vse do smrti. Edith je 14. oktobra 1933 pred praznikom sv. Terezije Velike prestopila klavzurni prag samostana karmeličank v Kölnu. S tem dejanjem je »končno imela vse tisto, česar ni mogla najti v zunanjem svetu, in ni več pogrešala ničesar od tega, kar je v svetu imela«.
Ob preobleki 15. aprila 1934 je prejela redovno ime s. Terezija Benedikta od Križa. Na velikonočno vigilijo naslednje leto je naredila prve zaobljube. Prijateljici redovnici je pisala, da je »ime Terezija Benedikta od Križa prinesla s seboj …, saj sem pod križem razumela usodo Božjega ljudstva, ki se je takrat začela naznanjati. Mislila sem si: tisti, ki razumejo, da je ta usoda Kristusov križ, jo morajo vzeti nase v imenu vseh. Danes vem več, kakor pred svojim vstopom o tem, kaj se pravi biti zaročena z Gospodom v znamenju križa«.
Z vstopom v samostan je bila pripravljena odpovedati se vsemu znanstvenemu delu, vendar je pokorščina predstojnikom zahtevala, da z njim nadaljuje. Tako je dokončala delo »Končna in večna bit«, ki ga je začela pripravljati že pred vstopom. Poleg pisanja je kljub svoji gospodinjski nespretnosti pomagala pri hišnih opravilih in se ob njih učila ponižnosti, a njeno glavno opravilo je postalo molitev. V posebno veselje ji je bila korna molitev. Že od krsta naprej je vsak dan molila brevir, sedaj ga je mogla moliti in peti v skupnosti sester. Zelo je ljubila psalme, tisočletne molitve Božjega ljudstva, ki mu je pripadala po krvi in po milosti.
Edith Stein je 21. aprila 1938 naredila večne zaobljube in nekaj dni za tem prejela črno tančico kot znamenje dokončne pripadnosti Bogu v karmelskem redu. Isto leto so se razmere za Jude izredno zaostrile. Z namenom, da samostana ne bi spravljala v nevarnost, je prosila, naj jo premestijo v sestrski samostan Echt na Nizozemskem. 31. decembra se je morala posloviti od ljubljene skupnosti v Kölnu, zibelke redovnega poklica. Kmalu je za njo v Echt prišla tudi rodna sestra Roza, ki je prav tako sprejela krščansko vero. Brata Pavla in sestro Friedo so odpeljali v taborišče, preostali pa so se rešili z begom v Ameriko. Mati Steinovih otrok je bila v tistem času že pokojna. Vse stiske, za katere je izvedela, je s. Terezija Benedikta od Križa vključevala v svojo molitev. Nadaljevala je z znanstvenim delom. V pripravi na 400-letnico rojstva sv. Janeza od Križa (1542–1942) je začela pisati študijo o njem z naslovom »Znanost križa«. Besedila sicer ni dokončala, njegovo vsebino pa je potrdila z lastnim pričevanjem.
Julija 1942 so nizozemski škofje obsodili preganjanje Judov. Iz maščevanja so nacisti v nedeljo, 2. avgusta 1942, prijeli vse katoliške Jude, tudi sestri Edith in Rozo. Zadnje besede, ki so jih sosestre slišale iz ust svetnice, so bile namenjene sestri Rozi, ki jo je prestrašena čakala ob samostanskih vratih. Podala ji je roko in rekla: »Pridi, greva za naše ljudstvo.«
Skupaj s sojetniki so ju odpeljali v taborišče Westerbork. S. Terezija Benedikta je poskušala storiti vse, kar je mogla, da bi svoje bližnje tolažila in krepila v upanju. Posebej se je zavzemala za otroke. Nacisti so v petek, 7. avgusta 1942, v živinske vagone naložili okrog tisoč Judov in jih prepeljali v taborišče Auschwitz (Oswiecim). Mlade so odvedli v delovno taborišče, preostale pa so takoj po prihodu v nedeljo, 9. avgusta 1942, pomorili s plinom in njihova trupla sežgali.
Dvajset let po smrti s. Terezije Benedikte od Križa se je začel postopek za razglasitev za blaženo, ki je bil 1. maja 1987 okronan z beatifikacijo v Kölnu v Nemčiji. Edith Stein je bila 11. oktobra 1998 razglašena za svetnico, 1. oktobra 1999 pa skupaj s sv. Katarino Siensko in sv. Brigito Švedsko tudi za sozavetnico Evrope.
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2024-08-09 18:30 (Europe/Ljubljana)
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od januarja 2024 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
Termini: 9. avgust, 13. september
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Sv. Lovrenc, praznik
2024-08-10
10. avgusta praznujemo god sv. Lovrenca.
Bil je eden od sedmih diakonov v času papeža Siksta II. Ker je leta 258 cerkveno premoženje, ki mu je grozila zaplemba, razdelil med siromake, ga je dal cesar Valerijan prebičati, nato pa na žareči rešetki mučiti do smrti (v koledarju 10. avgusta).
Sv. Lovrenc je zavetnik ubogih, gasilcev, steklopihalcev, kuharjev, likalk. Varuje pred opeklinami, bolečinami v hrbtu, vročico. Priporočajo mu verne duše v vicah in ga prosijo za dobro letino. Upodabljajo ga kot diakona s pravokotnim ražnjem, z evangelijsko knjigo in s križem, delečega miloščino, ali z mučeniško palmo.
Utrinke perzeid, ki okoli njegovega goda letijo na naš planet, so ljudje poimenovali svetega Lovrenca solze. Te naj bi pretakalo nebo zaradi strašne smrti mučenca. V Sloveniji je 50 cerkva sv. Lovrenca.

Vir: Katoliška Cerkev

Marijino vnebovzetje, slovesni praznik
2024-08-15
Največji cerkveni Marijin praznik je Marijino vnebovzetje.
Praznik Marije Device so v jeruzalemski Cerkvi začeli obhajati že kmalu po koncilu v Efezu leta 431 po Kr. in ga povezovali z Marijinim odhodom s tega sveta. Čeprav Marijino vnebovzetje sodi med najstarejše Marijine praznike (prve omembe segajo še v obdobje pred 4. st. po Kr.), je papež Pij XII. (1939–1958) versko resnico o Marijinem vnebovzetju slovesno razglasil šele leta 1950 z apostolsko konstitucijo Munificentissimus Deus. Številne cerkve po svetu – od mogočnih katedral do vaških in božjepotnih cerkvic – izpričujejo stoletno vero v Marijino vnebovzetje.
Pisna vira, ki poročata o Marijinem vnebovzetju ali zaspanju (lat. dormitio), sta t. i. apokrifna evangelija Zaspanje svete Božje Matere in Prehod blažene Device Marije. K tema spadajo še številni spisi in druga dela pomembnih teologov iz prvih stoletij krščanstva, npr. sv. Janeza Damaščana, sv. Efrema Sirskega, sv. Epifanija in Timoteja Jeruzalemskega.
V Sloveniji je Mariji posvečenih veliko župnijskih, podružničnih, zlasti pa božjepotnih cerkva in kapelic, zato je Marijino vnebovzetje v našem verskem izročilu globoko zakoreninjeno. Katoliška in Pravoslavna Cerkev ta praznik obhajata na isti dan.
Ob prazniku številni Slovenci romajo v Marijina svetišča. Romanja imajo globlji verski pomen zato, ker verujoče spominjajo, da je naše celotno zemeljsko življenje pravzaprav romanje, katerega cilj je večno življenje v nebesih. Marijino vnebovzetje pomeni poklon ženi, saj je Bog Marijo, ženo in mater, poveličal v nebesih. Katoliška Cerkev s praznovanjem tega praznika poudarja dostojanstvo in poklicanost vsake žene.
Marijino vnebovzetje je praznik upanja, saj nam govori, da je ena izmed nas ljudi – Marija, dosegla polnost življenja, ki ga kristjani vidimo v večnosti. Marijino poveličanje je svojevrstni poklon krščanstva ženi, saj je Bog prav Marijo, mater in ženo prvo na najodličnejši način poveličal v nebesih. S praznovanjem želi katoliška Cerkev poudariti tudi dostojanstvo in visoko poklicanost vsake žene.
Praznovanje nas tudi spominja, da sta v našem življenju pomembni tako materialna kot duhovna komponenta, tako večno kot zemeljsko in da se oba prepletata. Delo za duhovno ne pomeni zanemarjanje materialnega. Po krščanski tradiciji velja prav nasprotno: ko se trudimo za zemeljski napredek, si s tem že pripravljamo večno bivanje. Današnji praznik v nas poglablja to upanje, saj pred nas postavlja primer nekoga, ki mu je to na odlični način uspelo: Jezusovo mater Marijo.
Praznovanje Marijinega vnebovzetja nas želi spomniti tudi na to, da sta v življenju pomembni tako materialna kot duhovna sestavina, tako zemeljsko kot večno. Krščansko versko izročilo uči, da si s prizadevanjem za zemeljski napredek posameznik pripravlja večno bivanje. Marijino vnebovzetje v vernikih poglablja upanje, da je z življenjem po Marijinem vzoru želeni cilj bivanja pri Bogu dosegljiv za vsakega vernika.
Obnovitev izročitve Materi Božji
Odkar je Slovenija samostojna država na praznik Vnebovzete obnavljamo svojo izročitev Materi Božji s posebno molitvijo ali preprosto z molitvijo »O Gospa moja«.

»Izročitev Mariji bomo tudi letos obnovili v romarskih cerkvah, po župnijah in drugih svetih krajih. Marijo bomo prosili za pomoč, da bomo v zasebnem in javnem življenju spoštovali moralna načela ter načela pravičnosti, resnice, poštenosti, medsebojnega spoštovanja in osebnega dostojanstva,« je o izročitvi dejal upokojeni koprski škof Metod Pirih ter še poudaril: »Izročitev Mariji ima svojo vrednost in pomen le, če si v vsakdanjem življenju prizadevamo, da bi živeli in uresničevali tisto, kar smo z besedami obljubili in izpovedali.«
Marija je bila naša sopotnica, spremljevalka, naša priprošnjica in tolažnica v zgodovini. Mariji se želimo zahvaliti za njeno brezmejno skrb in materinsko varstvo. Naša hvaležnost je istočasno tudi naša velika prošnja in želja, da bi še najprej hodili pod njenim varstvom po poti žive vere, svetlega upanja in požrtvovalne ljubezni.

Vir: Katoliška Cerkev

Marijino vnebovzetje - osrednja sveta maša na Brezjah
2024-08-15 10:00
Praznik Marije Device so v jeruzalemski Cerkvi začeli obhajati že kmalu po koncilu v Efezu leta 431 po Kr. in ga povezovali z Marijinim odhodom s tega sveta. Čeprav Marijino vnebovzetje sodi med najstarejše Marijine praznike (prve omembe segajo še v obdobje pred 4. st. po Kr.), je papež Pij XII. (1939–1958) versko resnico o Marijinem vnebovzetju slovesno razglasil šele leta 1950 z apostolsko konstitucijo Munificentissimus Deus. Številne cerkve po svetu – od mogočnih katedral do vaških in božjepotnih cerkvic – izpričujejo stoletno vero v Marijino vnebovzetje.
Slovesno sveto mašo bo pri Mariji Pomagaj ob 10. uri na trgu pred baziliko Marije Pomagaj daroval ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore.
Med sveto mašo bomo obnovili posvetitev slovenskega naroda Mariji.

Sv. maša ob dnevu spomina na žrtve totalitarnih in avtoritarnih režimov
2024-08-23 18:30
Ob dnevu spomina na žrtve totalitarnih in avtoritarnih režimov bo v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja potekala sveta maša s pričetkom ob 18.30.

Sv. Jernej, apostol, praznik
2024-08-24
24. avgusta goduje sv. Jernej, apostol.
Jernej je bil eden izmed dvanajsterih apostolov, ki jih je Gospod izbral, da nadaljujejo njegovo delo. Iz evangeljskih knjig in Apostolskih del zvemo malo o njem. Po novejših novozaveznih raziskovanjih je istoveten z Natanaelom, o katerem nam pripoveduje evangelist Janez, da ga je Filip pripeljal k Jezusu. Ob tem prvem srečanju mu je Jezus takoj razodel svoj dar, da ve za skrivnosti, ko mu je izjavil, da ga je videl pod smokvinim drevesom, preden ga je Filip poklical in mu ga predstavil.
Natanael je bil doma iz Kane v Galileji, kjer je Jezus naredil prvi čudež. Ko je Filip pripovedoval prijatelju Natanaelu o svojem srečanju z Jezusom iz Nazareta, se je Natanael, ki je vedel, da Nazarečani niso bili na dobrem glasu, začudil in vprašal: »Ali mar more priti kaj dobrega iz Nazareta?« Ob takem nezaupanju je bilo Natanaelovo srečanje z Jezusom nepozabno. Ko ga je Jezus videl, da prihaja k njemu, je pohvalil njegovo odkritosrčnost in poštenost z besedami: »Glej, pravi Izraelec, v katerem ni zvijače.« Ko se je ta začudil, od kod ga pozna, mu je Jezus odgovoril: »Preden te je Filip poklical, ko si bil pod smokvinim drevesom, sem te videl.« V Natanaelu je bil premagan zadnji dvom, ko ga je Jezus prepričal s svojo vsevednostjo: »Učenik, ti si Sin božji, ti si kralj Izraelov.« Čeprav evangelist tega izrecno ne omenja, je Jezus gotovo že ob tem prvem srečanju izbral Natanaela za učenca, ki je potem vsa tri leta spremljal Gospoda na njegovih potih po Galileji, Judeji in Samariji.
Na seznamu apostolov Natanael izrecno ni omenjen, v splošnem ga istovetijo z apostolom Jernejem (Bartolomejem), to pa zato, ker Sveto pismo povsod omenja s Filipom tudi Jerneja že preden sta spoznala Jezusa, sta si bila prijatelja. Filip je Jerneja tudi pripeljal k Jezusu in mu ga predstavil. Po vsem tem je upravičena domneva, da Natanael in Jernej pomenita isto osebo. Vsekakor pa je bil Jernej med prvimi apostoli, ki jih je Gospod poklical. Po vstajenju srečamo Natanaela z drugimi apostoli, ki so lovili ribe v Genezareškem jezeru in se jim je Jezus prikazal.
Po poznejšem izročilu je Jernej oznanjal evangelij v Indiji, Mezopotamiji, Partiji, Likaoniji, Veliki Armeniji, morda tudi v Egiptu. Na začetku so ga nekaj časa spremljali Andrej, Matej ali Filip. Domnevajo, da je umrl mučeniške smrti v Armeniji v mestu Albanopolis, kjer so mu na ukaz kralja Astiaga živemu potegnili kožo s telesa, nato ga pa obglavili ali križali.
V 6. stoletju so svetnikove kosti prenesli iz Albanopolisa na otok Lipari, v 9. stoletju so jih prenesli v Benevent, od koder jih je leta 983 cesar Oton III. dal prenesti v sv. Jerneju posvečeno cerkev ob Tiberi v Rimu. Svetnikovo lobanjo hranijo od leta 1238 kot dragoceno relikvijo v stolnici v Frankfurtu. Nekaj svetih moči apostola Jerneja so že v dobi Karla Velikega imeli v Aachnu, kamor so od 14. stoletja tudi Slovenci radi romali; meščani iz Ljubljane in Kranja so imeli v Aachnu poseben oltar sv. Cirila in Metoda in stalnega slovenskega duhovnika.
Ime sv. Jerneja se omenja v rimski evharistični molitvi pri maši. Njegov god se 24. avgusta praznuje že od 9. stoletja dalje; od tedaj pa do leta 1955 je imel celo svojo vigilijo. Slovenci sv. Jerneja radi častijo, posvečenih mu je 12 farnih in 17 podružničnih cerkva. Jernejevo je ponekod velik kmečki praznik. Na Koroškem je jernejevo najimenitnejši dan za nabiranje zdravilnih zelišč, saj imajo ta dan posebno moč. Jernejevo je bil nekoč dan, ko so se plačevale obresti in računi, dan hvale za pospravljeno žetev. Jernej je tudi pomemben mejnik v jesenskem vremenu: Po vremenu sv. Jerneja rada se vsa jesen nareja. Ali: kakor sv. Jernej vremeni, se vsa jesen drži. Po Slovenskih Goricah postavljajo klopotce.
Upodabljajo ga s kratkimi lasmi in kratko pristriženo brado, v desnici drži nož, s kakršnim so ga drli, v levici pa knjigo, ker staro izročilo pravi, da je v Arabijo prinesel evangelij sv. Mateja in ga imel za podlago svojih misijonskih govorov.
Za svojega zavetnika ga časte knjigovezi, usnjarji, rokavičarji, strojarji, krojači, čevljarji, kmetje, viničarji in pastirji. Kličejo ga na pomoč pri živčnih boleznih in trganju.
Vir: Župnija Polzela in Katoliška Cerkev

Teden vzgoje 2024
2024-09-01 - 2024-09-07
Vabimo vas k sodelovanju pri Tednu vzgoje. Organiziramo ga v Društvu katoliških pedagogov Slovenije, pri čemer se že vrsto let povezujemo s Komisijo za šolstvo pri Slovenski škofovski konferenci ter Slovenskim katehetskim uradom. Letošnji Teden vzgoje nosi naslov Romarji upanja. V molitveni pripravi na jubilejno leto letos predvsem vabimo k molitvi za različna področja vzgoje, hkrati pa kratka razmišljanja spodbujajo vse, ki smo vpeti v vzgojo in izobraževanje, k temu, da v svoje delo in življenje, predvsem pa v svet, ki postaja vedno bolj nezaupljiv, prinašamo misel upanja.
S Tednom vzgoje bomo začeli 1. septembra in končali 7. septembra. Kako lahko sodelujete? Pripravili smo razmišljanja, za katera vas vabimo, da jih preberete pri bogoslužjih. Vsak dan prinaša tudi prošnje, pri katerih se želimo skozi celoten teden spomniti na vse vpletene v vzgojo in izobraževanje. Na začetku brošure je tudi molitev v pripravi na jubilejno leto in v njem ter blagoslov šolskih torb in šolskega leta. V marsikateri župniji imate blagoslov na prvo nedeljo v septembru ali pa ko obhajate katehetsko nedeljo. Če tega običaja nimate, imate sedaj možnost, da ga uvedete. Gradivo Tedna vzgoje je dostopno na spletu: https://www.dkps.si/duhovna-rast/teden-vzgoje.
Veseli bomo, če boste pri naši pobudi sodelovali in tako duhovno podprli začetek šolskega leta!

Matevž Vidmar,
koordinator Tedna vzgoje

Konferenca o liturgiji in liturgični glasbi
2024-09-07 14:00 - 20:00
Vabimo vas na Konferenco o liturgiji in liturgični glasbi, ki bo letos potekala že tretjič; po gostoljubju samostanov v Stični in Nazarjah se bo letos odvila v prostorih Teološke fakultete v samem centru Ljubljane. Srečali se bomo v soboto, 7. septembra, od 14. ure naprej.
Ta konferenca je bila osnovana v želji, da bi tistim, ki se želijo poglabljati v skrivnosti liturgije, omogočili permanentno vsakoletno izobraževalno in duhovno srečanje. Hkrati pa na to konferenco še posebej vabimo cerkvene glasbenike, ki se zavedajo, da so v prvi vrsti liturgični sodelavci, ki morajo dobro poznati podrobnosti liturgije, ter da služenje na področju cerkvene glasbe terja nenehno strokovno in duhovno budnost.
Letošnje delavnice bodo oblikovane nekoliko drugače: vsi udeleženci bodo vabljeni na skupno delavnico, ki jo bo vodila skupina mladih duhovnikov, in nosi naslov Župnik in kor v sinodalnem dialogu. Ta delavnica bo omogočala, da bomo udeleženci iskreno obravnavali lepote in težave, ki se rojevajo iz situacij, ko morata župnik in glasbenik doreči vsebine nekega bogoslužja.
Med tem pogovorom pa se bodo posamezniki lahko za krajše časovno obdobje odločili za eno od individualnih delavnic: vokalna tehnika bo namenjena predvsem cerkvenim pevcem, in bo vsakemu udeležencu omogočila individualni posvet s profesorico petja, mag. Majo Krevs. V delavnici za organiste pa bo predavateljica na Orglarski šoli Ljubljana, mag. Diana Novak, na razpolago, da posameznikom nakaže možnosti spremljave bogoslužne pesmi na način, ki omogoča ustvarjalnost, in hkrati upošteva zakonitosti umeščenosti v liturgijo (predlagamo, da za individualno delo na delavnici vsak od udeležencev izbere eno od pesmi, ki jih vključuje v bogoslužje).
Delavnicam bo sledila priprava na sveto mašo, ki bo zastavljena študijsko in hkrati čisto praktično: da se bomo torej na konkretni vsebini maše, ki se bo obhajala (votivna Marijina maša), ob učenju delov maše seznanili z liturgičnimi predpisi glede glasbenih delov bogoslužja. Po sveti maši, ki jo bomo obhajali v Kapeli svetega Križa na Teološki fakulteti, pa sledi osrednji vodeni pogovor s prof. dr. Antonom Štrukljem, upokojenim predavateljem Teološke fakultete, s katerim bomo v pogovoru izpostavili temo celotnega dne: Med predpisanim in ustvarjalnim.
Več podrobnosti in obrazec za prijavo najdete na naši spletni strani. Vljudno vabljeni!
Vir: Katoliška Cerkev

Rojstvo Device Marije ali mali šmaren
2024-09-08 10:00
8. septembra obhajamo praznik Marijinega rojstva. Sveto mašo ob prazniku bo ob 10. uri na trgu pred baziliko Marije Pomagaj daroval ljubljanski pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar.
Praznik Marijinega rojstva izvira iz Palestine, iz časa posvetitve cerkve v Jeruzalemu, ki jo izročilo prepoznava kot baziliko sv. Ane, Marijine matere. Praznovanje Marijinega rojstva se je najprej razširilo na Vzhodu, v Rimu, kamor so ga prinesli vzhodni menihi, pa so ga začeli obeleževati ob koncu 7. stoletja. Postopno in na različne načine se je praznik v naslednjih stoletjih razširil tudi drugod po zahodni Evropi.
Sveto mašo na praznik Marijinega rojstva bo ob 10. uri na trgu pred baziliko Marije Pomagaj daroval ljubljanski pomožni škof msgr. dr. Franc Šuštar.

Pastoralni tečaj 2024
2024-09-11
Za nadškofijo Ljubljana bo pastoralni tečaj 11. septembra, v Zavodu sv. Stanislava.

Več sledi …

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2024-09-13 18:30 - 19:00
V baziliki Marije Pomagaj vsak drugi petek v mesecu zvečer poteka molitev, sveta maša ter blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića.
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od januarja 2024 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
Termini: 13. september, 11. oktober
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Povišanje sv. Križa, praznik
2024-09-14
Skoraj 300 let je bil Gospodov grob in križ globoko zakopan v zemlji. Ko je cesar Konstantin dal kristjanom svobodo je njegova mati Helena dala kopati tam, kjer je moral biti Gospodov grob in križ. Razkrili so grob in našli križ.
Konstantin je dal nad Gospodovim grobom sezidati cerkev Kristusovega vstajenja in cerkev Svetega križa, ali kakor navadno pravimo cerkev Božjega groba. Cerkvi sta bili med seboj povezani, sta bili posvečeni 13. septembra 335. V veličastni cerkvi Božjega groba (Svetega križa) so naslednji dan, to je 14. septembra, prvič izpostavili relikvijo svetega križa v slovesno češčenje. Od tedaj naprej so vsako leto na ta dan praznovali „povišanje svetega križa“. Tako je posvečenje dvojne cerkve skupaj z izpostavitvijo ostankov Jezusovega križa bilo povod za najstarejši praznik v čast svetemu križu.
Kmalu so obhajali ta praznik tudi v Carigradu. V Rimu ga je uvedel v 7. stoletju papež Gregor Veliki. Praznik nas spodbuja, naj z živo vero častimo podobo križa, veliko znamenje krščanstva. Na križu je trpel sam Božji Sin Jezus Kristus. Na njem je umrl On, ki ga je Bog dal za nas vse, ki je vstal od mrtvih in sedaj pri Očetu prosi za nas. Praznik nas spominja, da je Božja Ljubezen tako velika in močna, da je izničila lastnega Sina, da bi bili mi odrešeni. To nas vodi do spoznanja, da je ljubezen vedno, združena z žrtvijo. Ljubezni je lastno, da se žrtvuje, da trpi, da se izniči.
Praznik povišanja svetega križa nas vabi, naj bi se radi ozirali na križ, saj nam bo pogled nanj odkrival edine resnične vrednote. Križ nam govori, da je na začetku vsega ljubezen. Govori nam, da je ljubezni lastno, da se žrtvuje. Križ nam govori, da samo nesebično žrtvovanje in izpričanje rodi ljubezen in vodi v življenje. Zato nam križ vedno kliče v zavest Jezusove besede: „Če hoče kdo priti za menoj, naj se odpove sam sebi in vzame svoj križ ter hodi za menoj. Kdor namreč hoče svoje življenje rešiti, ga bo izgubil. Kdor pa svoje življenje zgubi zaradi mene, ga bo našel“ (Mt 16, 24-25).
Iz spletne strani www.kapitelj.com. Vir: France Oražem; Leto Kristusove skrivnosti 95 – 96
Vir: Katoliška Cerkev

Molitveni dan za duhovne poklice na Brezjah
2024-09-14 09:00 - 12:00
Letošnji škofi jski molitveni dan za duhovne poklice bo potekal v soboto, 14. septembra, na Brezjah pod geslom »Prosite Gospoda žetve«. Sporočilo se naslanja na poslanico papeža Frančiška za 61. svetovni dan molitve za duhovne poklice. Papež pravi: »Ta dan je zlasti posvečen molitvi, da bi od Očeta izprosili dar svetih poklicev za graditev njegovega kraljestva. Molitev pa je – to vemo – bolj sestavljena iz poslušanja kot iz besed, ki jih namenjamo Bogu.
Gospod govori našemu srcu in hoče, da bi bilo odprto, iskreno in velikodušno.« In nadaljuje: »Navdušimo se za življenje in se posvetimo ljubeči skrbi za tiste, ki so ob nas in za okolje, v katerem živimo.«
Molitveni dan je najprej srečanje škofov, duhovnikov, redovnikov in redovnic z Gospodarjem žetve in Materjo Cerkve. Mi smo prvi zbor in najglasnejši krik, da bi bili nosilci Življenja, s tem navdušenja in velikodušnosti. Z nami prihaja po Mariji k Jezusu tudi Cerkev, ki podpira naša prizadevanja. Zato ni vseeno, ali smo na Brezjah ali nas ni. Spodbujam peš romanja in kolesarjenje do Brezij, pa tudi, da povabite vse bolne in ostarele, ki ne zmorejo na Brezje, da se z nami povežejo in prispevajo svoj del k učinkovitosti romarskega shoda.
Potek: ob 9.00 molitvena ura, ob 10.00 sveta maša.
Naj bo to dan zaupanja, da je Bog večji od naše stiske.
Jure Ferlež,
voditelj KPP

Nedelja svetniških kandidatov ljubljanske metropolije
2024-09-15 15:00 - 16:30
Nedelja svetniških kandidatov je priložnost za širjenje poznavanja blaženih in svetniških kandidatov škofi je Novo mesto in celotne ljubljanske metropolije. Iz poznavanja kandidatov se lahko spodbuja in širi njihovo češčenje, animirajo različne oblike molitve za njihovo beatifi kacijo in kanonizacijo, zbiranje pričevanj o uslišanjih ter tudi morebitne pobude za začetek novih postopkov. Blaženi in svetniški kandidati s področja novomeške škofi je so: bl. Alojzij Grozde, bl. Drinske mučenke (s. Krizina Bojanc in s. Antonija Fabijan), Božji služabnik škof Friderik Irenej Baraga in Božji služabnik škof Janez Frančišek Gnidovec. Ob njih so predlagani kandidati za beatifi kacijo kot mučenci druge svetovne vojne: Franc Cvar, duhovnik; Franc Kek, duhovnik; Janko Komljanec, duhovnik; Anton Murgelj, kmečki fant; Alojzij Murgelj, kmečki fant; Franc Nahtigal, duhovnik; Marica Nartnik, učiteljica; Jakob Omahna, duhovnik; Ivan Salmič KR, redovnik.
Nedeljo svetniških kandidatov ljubljanske metropolije bomo letos obhajali 15. septembra 2024 v župnijski cerkvi v Metliki. V ospredju praznovanja bo lik častitljivega Božjega služabnika škofa Friderika Ireneja Baraga. Ob 15.00 bo v župnijski cerkvi molitvena ura. Sledilo bo somaševanje škofov in duhovnikov, ki mu bo predsedoval novomeški škof msgr. dr. Andrej Saje. Maša bo nedeljska v beli barvi. Po konča-
ni sveti maši bo v cerkvi še kratka predstavitev beati fi kacijskih postopkov. Duhovnike prosimo, da vernikom udeležbo na slovesnosti toplo priporočite. Hvala.
Peter Kokotec,
generalni vikar škofije Novo mesto

Duhovne vaje za duhovnike 'Z Mojzesom v obljubljeno deželo'
2024-09-16 - 2024-09-20
Duhovniki vabljeni na duhovne vaje za duhovnike Z Mojzesom v obljubljeno deželo v Domu v Tinjah, od 16. – 20. 9. 2024. Vodi msgr. Stanislav Zore, ljubljanski nadškof.
Z Mojzesom v obljubljeno deželo
Bog je poklical Mojzesa, da bi v njegovem imenu vodil ljudstvo iz sužnosti v obljubljeno deželo. Na poti uresničevanja Božjega klica je dozoreval v služenju in ostal na pragu dežele. Bil je begunec, moral se je sezuti, hlapčeval je med Madijanci, zdvomil nad seboj in nad Božjo obljubo. In vendar ostal zvest.
Duhovnik je poklican in poslan, da z Božjim ljudstvom hodi v deželo obljube. Na poti služenja tudi duhovnik doživlja svojo človeškost in majhnost in se uči voditi ljudstvo v Božjem imenu in z njegovo pomočjo.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Matej, apostol in evangelist, praznik
2024-09-21
21. septembra praznujemo god sv. Mateja, apostola in mučenca.
Ta dan se pri maši bere odlomek iz evangelija po Mateju, ki pripoveduje, kako je Jezus tega apostola poklical in kako je ta takoj pustil svojo službo in šel za njim. Za stare cerkvene očete je bila stvar preprosta: prvi evangelij je napisal apostol Matej. Sodobni razlagalci Svetega pisma pa pravijo, da pisca tega evangelija ne smemo enačiti s cestninarjem Matejem, ki ga je Učitelj iz Nazareta poklical med svoje izbrane učence – apostole. Evangelista Marko in Luka, ki sta tudi zabeležila ta dogodek, poklicanega cestninarja imenujeta Levi, Marko pa dodaja še ime njegovega očeta – Alfej. Danes je med strokovnjaki skoraj soglasno prepričanje, da je Matejev evangelij zapis ustne kateheze apostolov, zlasti apostola Petra, katerega je okoli leta 80 opravil izobražen Jud, ki je bil postal kristjan.
Preden ga je Gospod poklical, je Matej–Levi opravljal službo cestninarja ali mitničarja v Kafarnaumu. Ta poklic je bil pri Judih na slabem glasu: cestninarje so enačili s pogani in z javnimi grešniki, z roparji in razbojniki. Dejstvo, da se je Jezus ozrl nanj, ga je tako prevzelo, da je brez oklevanja pustil vse in šel za njim. Gospoda je spremljal po Palestini, vpijal njegove besede in strmel nad njegovimi deli. Po Jezusovi smrti, vstajenju in vnebohodu si je zadal nalogo, da svoje rojake prepriča, da je Jezus iz Nazareta pravi Mesija, ki so ga napovedovali preroki stare zaveze.
Staro izročilo pripoveduje, da je apostol Matej dolgo časa deloval v Etiopiji, kjer je spreobrnil veliko ljudi, celo samega kralja z vso družino, potem ko je obudil od mrtvih njegovo lepo hčerko Ifigenijo. Ta je po prejemu svetega krsta naredila zaobljubo devištva in je zavrnila novega kralja Hirtakusa, ki se je hotel z njo poročiti. Kralj se je razsrdil na apostola Mateja, češ da ji je on vtepel v glavo te misli, in ga je dal prebosti s sulico, ko je obhajal sveto daritev. To naj bi se zgodilo okoli leta 69. Za časa papeža Gregorija VI. (1046) so njegove posmrtne ostanke prenesli v italijansko mesto Salerno. Njegov grob kažejo v kripti tamkajšnje stolnice in obiskujejo ga številni romarji.
Apostola Mateja upodabljajo s človekom ali z angelom kot simbolom prvega evangelija (po videnju preroka Ezekijela), s knjigo, z mečem ali s sulico (orodjem mučeništva), pa tudi z mošnjo in računsko deščico, kakršno so imeli cestninarji. Kot svojega zavetnika ga častijo finančni in davčni uradniki, cariniki, menjalci in knjigovodje.
Na Slovenskem je apostol Matej dokaj češčen svetnik, vendar pa nima nobene župnijske cerkve, posvečenih mu je le nekaj podružnic. Ob godu sv. Mateja se pričenja koledarska jesen, zato ta svetnik velja za napovedovalca vremena. Pregovor pravi: »Če je sv. Matevž vedren, prijetna bo jesen.«
Ime Matej je med Slovenci zadnje čase vedno bolj priljubljeno. Razširjene so najbolj te oblike: Matej, Matevž, Tevž, Tevžek, Matejko, Matko, Tejko, Teo. Pogoste so tudi ženske oblike: Mateja, Matejka, Matka, Teja, Tejka.

Vir: Revija Ognjišče in Katoliška Cerkev

Stična mladih 2024
2024-09-21 09:30 - 17:00
43. festival Stična mladih mlade spodbuja k osebni in duhovni rasti
• Enodnevni festival katoliških mladih poteka že od leta 1981.
• Več tisoč mladih na enem mestu, ki jih želimo spodbuditi, da se vprašajo, zakaj verovati v Boga.
• Izobraževalne vsebine, glasbeni gostje, športni program in slavljenje.
Tradicionalni 43. festival Stična mladih se bo odvil v soboto, 21. septembra 2024, v cistercijanskem samostanu Stična na Dolenjskem.
Festival Stična mladih, ki je lani zbral več kot 4300 udeležencev, bo tudi letos mladim ponudil izkušnjo vere, številne delavnice, bogat glasbeni in športni program ter možnost za druženje.
Geslo letošnje Stične mladih je ‘Zakaj On?’ Z njim želimo spodbuditi mlade, da osmislijo svojo vero. V obdobju, ko je marsikateremu mlademu kristjanu težko stati za svojo vero in vztrajati v njej, se želimo vrniti v bistvo in poiskati razloge, zakaj izbrati Boga.
Ustvarjalci letošnjega festivala vsebino festivala oblikujejo na podlagi svetopisemskega odlomka iz knjige preroka Jeremija (Jer 29,11-14), v katerem Bog obljublja, da se bo pustil najti vsem, ki ga iščejo: “Vem za načrte, ki jih imam z vami, govori Gospod: načrte blaginje in ne nesreče, da vam dam prihodnost in upanje. Klicali me boste in prihajali molit k meni in vas bom uslišal. Iskali me boste in me boste našli. Ko me boste iskali z vsem srcem, se vam bom dal najti, govori Gospod. Obrnil bom vašo usodo in vas bom zbral iz vseh narodov in iz vseh krajev, kamor sem vas izgnal, govori Gospod. Pripeljal vas bom nazaj v kraj, od koder sem vas odpeljal v izgnanstvo.”
Vse aktualne informacije v povezavi z izvedbo srečanja bodo objavljene na spletni strani Stične mladih ter njenih družbenih omrežjih.
Jakob Rus, odgovorni za odnose z javnostjo na Katoliški mladini
jakob@katoliskamladina.si
Tadej Zalar, koordinator Stične mladih 2024
tadej@katoliskamladina.si
Vir: Katoliška mladina

Taizéjske molitve
2024-09-26 20:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo taizéjski spevi, Božja beseda in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Spodaj si lahko ogledaš termine in lokacije taizéjskih molitev.
Če tudi v vašem kraju pripravljate taizéjsko molitev, lahko sporočite termin na spodnji naslov:

Molitve bodo potekale v Ljubljani:

26. septembra 2024 ob 20.00 v cerkvi sv. Jakoba

Vir: Katoliška mladina

Slovensko - hrvaško srečanje
2024-09-28 10:00 - 17:00
Letošnje srečanje Slovencev in Hrvatov bo potekalo v soboto, 28. septembra 2024, v kraju Svetvinčenat v hrvaški Istri, kjer čaka vstajenja blaženi duhovnik Miroslav Buletič, ki je bil prav 28. septembra leta 2013 razglašen za blaženega. Srečanje se bo začelo z duhovnim programom ob 10.00. Glavni dogodek srečanja bo sveta maša ob 11.00. Po sveti maši bo češčenje relikvij blaženega Miroslava, nato bosta sledila še kulturni program in kosilo za vse udeležence.
Geslo srečanja je »Moje maščevanje je odpuščanje«. V hrvaški Istri so delovali tudi slovenski duhovniki (Cek, Leopold Jurca, Rudi Zafran), ki so zapustili med ljudmi pomembno sled in se jih bomo ob tem srečanju spomnili.
Prosim duhovnike, da datum tega srečanja upoštevate pri načrtovanju pastoralnih dejavnosti v mesecu septembru, začnete vabiti vernike ter načrtujete možnost prevoza s svojega območja. Avtobuse in romarje prijavite do nedelje, 22. septembra, na vikpas.kp@rkc.si.
Dodatne informacije o srečanju bodo posredovane v naslednji številki Sporočil slovenskih škofij in preko elektronske pošte.
Ervin Mozetič,
škofov vikar za pastoralo in član
pripravljalnega odbora srečanja

33. teden za življenje: Korajža velja! Za več veselja do življenja.
2024-10-06 - 2024-10-13
33. TEDEN ZA ŽIVLJENJE
6. do 13. oktober 2023

Korajža velja! Za več veselja do življenja.
Molitvena priprava:
Skupaj s Pohodom za življenje in ostalimi organizacijami “za življenje” vabimo k molitveni pripravi v obliki devetdnevnice na Pohode za življenje in Teden za življenje. Molitev bo potekala vsak večer ob 20.15 od srede 25. septembra do petka 4. oktobra na eni od spletnih platform. Povezavo do molitve je možno dobiti pri kontaktih organizacij “za življenje”.
PROGRAM:
Nedelja, 6. oktober, Brezje: ZAČETEK TEDNA ZA ŽIVLJENJE

15.00: Molitvena ura za življenje
16.00: Evharistično bogoslužje, mašuje duhovni asistent Gibanja za življenje g. Anže Cunk, k somaševanju vabljeni tudi ostali duhovniki

Četrtek, 10. oktober, Kurešček:
Sveta maša “za življenje”

17.00: Molitev pred Najsvetejšim,
18.00: Sveta maša za nerojene otroke in spoštovanje svetosti življenja, mašuje g. Miro Šlibar

Nedelja, 13. oktober:
Po župnijah predlagamo branje poslanice ob Tednu za življenje, dostopna je tukaj.
Četrtek, 24. oktober, Rakovnik, VEČER SODOBNE KRŠČANSKE GLASBE

19.30: Večer SKG s skupino Odsev ter pričevanji o korajži v preizkušnjah

Na spletni strani bodo objavljeni tudi drugi prispevki.
Župnije bodo po pošti prejele plakat. Prav tako bomo plakat poslali izobraževalnim, vzgojnim in zdravstvenim ustanovam v Sloveniji.
Kdor še želi plakat ali dodatne informacije naj se obrne na drustvo@gibanjezazivljenje.si .
Vir: Gibanje za življenje

Sveta maša za blagoslov novega akademskega leta
2024-10-08 18:00
Vsi študentje lepo vabljeni, da se nam pridružite v ljubljanski stolnici v torek, 8. 10., ob 18.30, da pri sveti maši prosimo za blagoslov v novem akademskem letu. Mašo bo daroval ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore OFM.

Ekumenska molitev tudi v Sloveniji
2024-10-10 19:00
Te dni se v Rimu začenja novo zasedanje sinode. Ob tej priložnosti Taizéjska skupnost v Rimu s papežem Frančiškom in predstavniki drugih krščanskih cerkva organizira ekumensko molitev, h kateri so povabili tudi lokalne skupnosti drugod po svetu, v prepoznavanju potrebe po edinosti v cerkvi in skupne hoje za Bogom. S tem namenom bo v četrtek, 10. 10., bo ob 19. uri v uršulinski cerkvi v Ljubljani potekala ekumenska molitev za sinodo. Lepo vabljeni, da se nam pridružite!
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2024-10-11 18:30
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od januarja 2024 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
Termini: 11. oktober, 8. november, 13. december.
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Vseslovensko srečanje ločenih
2024-10-12 15:00 - 18:30
Vseslovensko srečanje ločenih bo v soboto, 12. oktobra, ob 15.00, pri Sv. Jožefu v Ljubljani. Naslov srečanja je: »Plamen upanja in molitve«. Po predavanju, ki ga bosta imeli gostji dr. Mojca Zvezdana Dernovšek, dr. med., spec. psihiatrije, in psihoterapevtka dr. Urška Battelino, bo ob 16.30 sv. maša, ki jo bo daroval škof msgr. dr. Jurij Bizjak. Po njej bo čas za agape in druženje.

21. vseslovensko srečanje kmetov na Ponikvi in Slomu
2024-10-13 12:00 - 17:00
Lepo vabljeni na 21. vseslovensko srečanje kmetov na Ponikvi in Slomu, v nedeljo, 13. oktobra. Gre za vsakoletno srečanje kmetov v rojstnem kraju blaženega Antona Martina Slomška, zavetniku kmetov, slovenskega kmetijstva in kmetijskega slovstva. Vodilo srečanja je Slomškova misel »»Pomagaj, delaj dobro, moli!«.
Ob 12. uri bo ob somaševanju duhovnikov in predstavnikov evangeličanske cerkve, v cerkvi sv. Martina na Ponikvi, mašo daroval ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore.
Ob 14. uri bomo druženje nadaljevali s slavnostno akademijo pred Slomškovo rojstno hišo na Slomu. V sklopu dogajanja na slavnostni akademiji bo sodeloval slovenski filmski in gledališki igralec Pavle Ravnohrib. Druženje na vsebinsko in glasbeno bogatem dogodku bomo zaključili s pogostitvijo.
Območne enote Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije organizirajo avtobusne prevoze, informacije na spletni strani www.kgzs.si.
Lepo vabljeni na Ponikvo, v nedeljo 13. oktobra.
Več o tem, kaj se bo letos dogajalo lahko najdete na povezavi tukaj.
Vir: Katoliška Cerkev

Večer+
2024-10-15 20:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in Svetnikova skupnost slavilcev – Sveti.
KDAJ: 15. oktober 2024 ob 20.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: večeri so odprti za vse starosti
Vir: Katoliška mladina

20. tradicionalna 'Rdeča maša'
2024-10-16 18:30 - 19:00
Že 20. tradicionalna Rdeča maša, ki jo prireja Akademsko društvo Pravnik, bo v ljubljanski stolnici na predvečer Dnevov slovenskih pravnikov v sredo 16. 10. 2024 ob 18.30.
Maševal bo predsednik Slovenske škofovske konference novomeški škof msgr. dr. Andrej Saje.
Vabljeni ste pravniki in študentje prava. Več o Rdeči maši preberite na www.adp.si.
Pred tem bo na Pravni fakulteti ob 16.30 etični simpozij z naslovom Pravni in osebni vidiki evtanazije: Razprava o dostojanstvu, avtonomiji in odločitvah ob koncu življenja. Ob aktualnem spreminjanju zakonodaje na področju evtanazije nam bo spregovorila kolegica – predavateljica, profesorica in odvetnica izr. prof. dr. Sara Ahlin Doljak.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Luka, evangelist
2024-10-18
V Katoliški cerkvi 18. oktobra praznujemo god svetega Luka evangelista.
Sveti Luka je svetnik, ki je po starem krščanskem izročilu napisal dve pomembni novozavezni knjigi: Evangelij po Luku in Apostolska dela. Njegovo ime se glasi v hebrejščini לוקא [Luka], v grščini Λουκᾶς [Lukas]. Slovensko ime Luka je praktično enaka izvirni obliki, v starejših prevodih Svetega pisma pa srečamo tudi obliko Lukež, ki izvira iz grščine.
Luka je bil doma iz Antiohije, po rodu je bil Grk (ali po nekaterih virih Sirijec), po poklicu je bil zdravnik. Precej časa je oznanjal krščanstvo skupaj s svetim Pavlom – spremljal ga je na vseh pomembnejših potovanjih in je skupaj z njim prišel tudi v Rim. Iz uvodnih besed Lukovega evangelija se da sklepati, da Luka ni bil priča dogodkom, ki jih je opisal v evangeliju. To pomeni, da se je krščanski skupnost pridružil šele nekoliko pozneje. Pač pa v Apostolskih delih najdemo več odstavkov napisanih v prvi osebi množine, iz česar lahko sklepamo, da je te dogodke pisec res sam doživel.
V pripovedi o dveh mladeničih, ki sta na poti v Emavs srečala in po lomljenju kruha spoznala vstalega Gospoda, Luka z imenom omenja samo enega, Kleofa, ime drugega pa zamolči. Papež Gregor Veliki z veliko verjetnostjo ugotavlja, da zato, ker je bil to on sam. V svoji skromnosti se namreč ni želel izpostavljati.
Luka je bil visoko izobražen Grk, zdravnik po poklicu, zato ni čudno, da je evangelij, ki ga je napisal, namenjen Grkom. Kot zdravnik je imel globoko razvit čut za bolnike, zato Jezusa predstavi predvsem s te plati: kot telesnega in dušnega zdravnika.
Z Marijo se je večkrat srečal v Janezovi hiši, kjer mu je pripovedovala o Jezusovem rojstvu in njegovih otroških letih. Luka jo je ob teh obiskih večkrat slikal – od tu izhaja legenda, da je on avtor Marijine podobe (Salus populi romani, Zdravje rimskega ljudstva), ki jo danes častijo v cerkvi Marije Snežne v Rimu. Nekaj njegovih slik naj bi se (po izročilu) ohranilo do današnjih dni: Črna Marija iz Częstochowe na Poljskem, Carigrajska Mati Božja v baziliki svete Justine v Padovi ter Milostna Mati Božja na Trsatu. Kakorkoli že, gotov pa je res, da je Luka Mariji in Jezusu naslikal najlepšo podobo prav v svojem evangeliju.
Njegov razpoznavni znak na slikah je vol. Takšnega najdemo na steni poslopja v Žički kartuziji. Luka velja za zavetnika zdravnikov, kirurgov, slikarjev, zlatarjev, kiparjev, vezilcev (čipkaric), stekloslikarjev in na sploh krščanske umetnosti. Je tudi zavetnik knjigovezov, notarjev, pa tudi živine, mesarjev. Kot vremenski zaščitnik je povezan z mnogimi vremenskimi reki.
Vir: donbosko.si in Katoliška Cerkev
