Nadškofija Ljubljana

Dan slovenskih cerkvenih glasbenikov
2023-11-18 17:00 (Europe/Ljubljana)
Slovensko Cecilijino društvo v soboto, 18. novembra 2023, vabi na Dan slovenskih cerkvenih glasbenikov, ki bo letos potekalo v župniji Vojnik.
Dan bomo začeli s pozdravom ob 9. uri in nadaljevali s predavanji in skupinskimi delavnicami na temo otroškega in mladinskega petja ter zborovstva nasploh. Vzporedno bosta potekali tudi individualni delavnici liturgičnega orglanja ter pevske tehnike za cerkvene pevce. Dan bomo zaključili s koncertom pevskih zasedb dekanije Nova Cerkev, ki se bo začel ob 17. uri.
Predavajo: Andreja Zakonjšek Krt, Matej Podstenšek, Tomaž Pirnat, Ivan Florjanc in drugi.
Ob zanimivem dnevnem dogajanju bo dovolj časa tudi za medsebojno srečanje in klepet. Več informacij in prijave (do 10. novembra 2023) na spletni strani društva: www.scd.si.
Vir: Katoliška Cerkev

Teden zaporov 2023
2023-11-19 - 2023-11-25
TEDEN ZAPOROV 2023
Teden molitve
19. –25. 11. 2023
Nebesa pripovedujejo o Božji slavi, nebesni svod sporoča o delu njegovih rok (Ps 19,2).
Plakat tedna zaporov najdete na tej povezavi.
Včasih se počutimo oddaljeni od Boga, dvomimo v Božjo prisotnost v naših življenjih, celo vpijemo v jezi ali žalosti: »Kje si zdaj?!« Ampak obljubil nam je, da nas ne bo nikoli zapustil in ko iščemo resnico, ljubezen, smisel ali odpuščanje, lahko slišimo odziv, ki nas spodbuja: »Povzdigni oči, otrok!«
Kristjani so se stoletja pri molitvi navdihovali ob psalmih, svetih pesnitvah in molitvah, ki so bile zapisane iz visočin in globočin človeških izkustev ter čustev: obupa, izgube, jeze, izdaje, zapuščenosti, krivde, trpljenja, zmedenosti, upa, radosti, radovednosti, zahvale in slavljenja.
Psalmi so navdihnili molitve letošnjega tedna zaporov, napisali so jih ljudje z lastnimi izkustvi zapora in kazenskega sistema: zaprte osebe, osebe po prestani kazni, oškodovane osebe, svojci in člani skupnosti, zaposleni in prostovoljci v zaporih ter znotraj kazenskopravnega sistema. Vabimo vas, da v tem tednu vsak dan skupaj z njimi molite, s pomočjo teh molitev ali ob psalmih, ki jih poznate.
Ko nas teža življenja pritisne ob tla, ni nujno, da molimo sklonjenih glav. Oči lahko povzdignemo k nebeškemu Očetu, ki na nas gleda z ljubeznijo. Lahko pogledamo gor in ugledamo njegovo prisotnost v čudežu stvarstva in živega sveta. Kadarkoli in kjerkoli kličemo in vpijemo v molitvi, je odziv ljubečega Boga: »Povzdigni oči, otrok!« Bog nas je vedno pripravljen poslušati, njegova ljubezen se sklanja k nam preko Jezusa in nam poklanja odpuščanje ter upanje v vseh naših dneh.

MOLITEV TEDNA ZAPOROV
Gospod, Ti daješ svobodo vsem ljudem. Molimo za vse ljudi v zaporih. Razlomi vse obstoječe vezi strahu in osamljenosti. S svojo ljubeznijo podpiraj zaprte, njihove družine in prijatelje, zaposlene v zaporih in vse, ki zanje skrbijo. Ozdravljaj vse, ki so jih ranila dejanja drugih, še posebej žrtve kaznivih dejanj. Pomagaj nam, da si bomo odpuščali, ravnali pravično, ljubili usmiljenje in v ponižnosti hodili skupaj s Kristusom v njegovi moči in z njegovim Duhom danes in vsak dan. Amen.
1. DAN
IZ GLOBOČINE KLIČEM K TEBI, O GOSPOD
Psalm 130,1
Nebeški Oče, hvala za vse, ki delajo v zaporskem sistemu. Naj jih vodi želja, da bodo podpirali druge pri boljšem življenju. Prosimo za tiste, ki obupujejo. Pomagaj jim pogled povzdigniti proti nebu in naj kličejo k tebi, zakaj ti si tako svet, poln milosti in slišiš naše molitve. Naj spoznajo tvojo neizčrpno ljubezen do njih in do zaprtih oseb, ki jim služijo. Prosimo te, danes jih napolni z novim upanjem in delovnim zagonom.
2. DAN
MOJ GLAS GRE K BOGU, MORAM VPITI
Psalm 77,2
Bog, če si tam, jaz sem v temi, počutim se samega in zapuščenega. Boš slišal moje vpitje na pomoč? Ponoči me tema duši, vendar vem, da tvoja svetloba sije. Poznaš me bolje, kot poznam samega sebe, nate se obračam v mojem obupu. Če me slišiš, mi spregovori. Če si tam, pridi k meni. Hočem spoznati tebe in čutiti tvojo varnost. Reši me vseh mojih strahov.
3. DAN
UPAM V GOSPODA … ČAKAM NA NJEGOVO BESEDO
Psalm 130,5
Molimo za tiste, ki jih zaznamuje zapor, za zaprte osebe, svojce in oškodovane osebe. Bodi jim blizu, ko so jezni, žalostni, ko vpijejo na pomoč. Naj bodo gotovi v tvoje zaupanje in ljubezen do njih. Gospod, poznaš nas in si nam blizu, kjerkoli smo in karkoli počnemo. Tudi če še tako pogosto zaidemo stran od tvoje prisotnosti, naj čutimo tolažbo tvojega ljubečega objema.
4. DAN
ZAKAJ VELIKA JE TVOJA DOBROTA DO MENE,
REŠIL SI MOJO DUŠO IZ GLOBINE PODZEMLJA
Psalm 86,13
Gospod Bog, hvala ti za milost in usmiljenje. Hvala, da sem zmožen skozi sprejemanje tvojega odpuščanja tudi sam odpuščati tistim, ki so me prizadeli ter to bolečino osmisliti. Molim za tiste, ki so se znašli v zaporu, da bi tudi sami spoznali tvojo dobroto in bi z veseljem sprejeli tvojo ljubezen, da bi bila tako tudi njihova življenja preobražena in prenovljena.
5. DAN
KAM NAJ GREM PRED TVOJIM DUHOM,
KAM NAJ ZBEŽIM PRED TVOJIM OBLIČJEM?
Psalm 139,7
Oziramo se k Bogu, ki pozna preizkušnje, ki jih preživljamo. Molimo, da bomo našli trdnost. Oziramo se k Bogu, ki pozna našo bolečino. In molimo, da bi našli mir. Oči povzdigujemo k Bogu, ki ve, kdo je za nas pomemben, za koga skrbimo in koga pogrešamo. In molimo, da bomo našli pravo bližino in pravo skupnost. Oziramo se k Njemu, ki vsakega izmed nas kot ljubljenega otroka pozna po imenu.
6. DAN
ODNEHAJTE IN SPOZNAJTE, DA SEM JAZ BOG
Psalm 46,11
Gospod, k tebi dvigujemo vse vpletene v zaporski sistem. Prosim te, da bomo v vsej zmedi, zmešnjavi, nasilju in odvisnostih okrog nas spoznali, da je naše zavetje v tebi. Vemo, da lahko najdemo mir v tebi, da lahko odnehamo in spoznamo, da si ti Bog. Molimo za mir v srcih vseh tistih za zaklenjenimi vrati, molimo, da bi spoznali, da si jim blizu.
7. DAN
NEBESA PRIPOVEDUJEJO O BOŽJI SLAVI
Psalm 19,2
Bog stvarnik, nebesa pripovedujejo o tvoji slavi! Ustvaril si me po svoji podobi, pridi k meni v mojem obupu in žalosti ter me opomni, da sem nič brez tebe. Ko povzdigujem oči k tebi in se odzivam na Jezusov klic, da mu sledim, se ti zahvaljujem, da se lahko že ob misli nate pomirim s sabo in s svetom.
Teden zaporov v svetu že skoraj petdeset let, v Sloveniji pa že devetnajsto leto, ponuja molitveno literaturo krščanskim skupnostim s povabilom k molitvi za vse, ki jih zaznamuje zapor: za zaprte osebe in njihove svojce, za žrtve kaznivih dejanj in njihove skupnosti, za delavce in prostovoljce v zaporih in za kazenskopravni sistem. Povabljeni ste, da vsak dan tedna zaporov molite po namenu posameznega dne in se hkrati vprašate, ali lahko kot posameznik ali skupnost storite kakšno dobro delo za katero od skupin, za katere molite.
Za predloge, podporo, donacije ali dodatna naročila plakatov lahko pišete na info at center-ecce.si ali Zaporniški vikariat, Smrekarjeva 7 A, 1000 Ljubljana.
TEDEN ZAPOROV 2023
Teden molitve
19. –25. 11. 2023
Vir: Ecce Homo

Praznik Kristusa, Kralja vesoljstva
2023-11-26 08:00 - 17:00
Cerkveno leto se v Katoliški cerkvi sklene s praznikom Kristusa, Kralja vesoljstva, ki bo letos v nedeljo, 20. novembra 2022.
Cerkev je Kristusa za kralja vesoljstva priznavala že v najzgodnejših veroizpovedih in s tem poudarjala, da ima Kristus kot Božji sin in Odrešenik sveta, zlasti po svojem vnebohodu,[1] najvišjo čast in oblast nad človeštvom in zgodovino.
Pomen praznika
Božje kraljevanje pomeni dokončno izpolnitev človekovega hrepenenja po Bogu in željo, da bi mogel biti združen in povezan z Bogom. To kraljevanje je presežen Božji dar. Ob dovršitvi sveta se bo Kristusovo gospostvo z njegovim drugim prihodom razodelo v dokončnem odrešenju ljudi in v preoblikovanju ustvarjenega sveta. Drugi Kristusov prihod za kristjane ni razlog za strah in tesnobo, ampak predvsem povod za upanje, veselje in hrepenenje. Dnevi Kristusovega življenja nas spomnijo na Kristusovo darovanje za ljudi in njegovo poslanstvo na zemlji, praznik Kristusa Kralja pa na zgodovino odrešenja in (ne)vidno Božje delovanje v času.
Kristus kralj – hvalospevTo kraljevanje je Božji dar – milost. Začelo se je uresničevati z Jezusovo smrtjo in poveličanjem, v vsem sijaju in moči pa se bo izkazalo in uveljavilo ob koncu časov. To Božje kraljevanje izredno lepo izraža praznični hvalospev:
Svojega edinorojenega Sina, našega Gospoda Jezusa Kristusa,
si mazilil za večnega duhovnika in kralja vesoljstva,
da bi se na oltarju križa daroval
kot brezmadežna in spravna žrtev
ter izvršil skrivnost človeškega odrešenja.
Vse stvari bo uklonil svojemu vladarstvu
in izročil tvojemu neizmernemu veličastvu
večno in vesoljno kraljestvo:
kraljestvo resnice in življenja,
Kraljestvo svetosti in milosti,
kraljestvo pravičnosti, miru in ljubezni.
Zgodovina praznika
Praznik Kristusa Kralja je leta 1925 uvedel papež Pij XI. (1922–1939). Uvedbi praznika pogosto pripisujejo naslednji zgodovinski pomen: Cerkev je v obdobju totalitarizmov želela utrditi Kristusov kraljevski status in tako relativizirati prizadevanja režimov, ki so si lastili absolutno oblast nad človekom in stvarstvom. Pred drugim vatikanskim cerkvenim zborom (1962–1965) je obstajalo pričakovanje, da bo cerkveni zbor Kristusovo kraljestvo razglasil za dogmo Cerkve, vendar se to ni zgodilo.
Po prenovi cerkvenega koledarja leta 1960 je bil praznik Kristusa Kralja opredeljen kot praznik prvega reda. Papež Pavel VI. (1963–1978) je z motu proprijem Mysterii Paschalis leta 1969 praznik preimenoval v praznik Našega Gospoda Jezusa Kristusa, kralja vesoljstva in določil nov datum na zadnjo nedeljo v cerkvenem letu. S tem je poudaril eshatološki pomen te nedelje in jo razglasil za slovesni praznik. Poudarjena sta bila pomen in vloga Jezusa Kristusa kot osrednje osebnosti v cerkvenem letu, ki je tesno povezana z bogoslužnim koledarjem Cerkve. Praznik kot zadnja nedelja bogoslužnega leta bolje izraža aktualno tematiko kot prva adventna nedelja, in to je: pričakovanje drugega Kristusovega prihoda, vesoljna sodba, prenovitev vesolja, ko bo Kristus izročil kraljestvo Očetu, in bo Bog vse v vseh.

[1] Vnebohod v Katoliški Cerkvi praznujemo 40 dni po prazniku velike noči. Glede na pričevanja, ki so zapisana v Svetem pismu Nove zaveze (prim. Mr 16,19 in Lk 24,50 – Jezusov vnebohod), se je Jezus Kristus po vstajenju od mrtvih še štirideset dni prikazoval izbranim osebam, nato pa je odšel k nebeškemu Očetu.
Vir: Katoliška Cerkev

Teden Karitas 2023
2023-11-27 - 2023-12-03
Letošnji Teden Karitas bo potekal od ponedeljka, 27. 11. 2023 do nedelje, 3. 12. 2023. V letošnjem Tednu Karitas 2023 nas bo nagovarjalo geslo: »UPANJE ZA VSE.«.
Letošnje geslo nas vabi, da drug drugemu vlivamo zaupanje, da obstajajo rešitve za izzive, probleme in težave. Upanje ni poceni tolažba, češ, bo že bolje. Nimamo pravice bližnjim dajati lažnega upanja, ki usodno zaznamuje človekovo pot. Velikokrat nas že človeška bližina, prijazna beseda in stisk roke navdajo z upanjem. Karitas v mnoge družine prinaša upanje v obliki hrane, plačila položnic, z nakupom šolskih potrebščin in kurjave. Pogovor in skupno iskanje rešitev pa je spodbuda in pomoč na poti v samostojnost.

Za vse nas je to vabilo, da se ustavimo in prisluhnemo drug drugemu.
Gradiva

Brošura za župnije in ostala gradiva za Teden Karitas (pdf)
Pismo župnijam (pdf)
Plakat Klic dobrote (pdf)

Vabilo na koncert Klic dobrote

Klic dobrote 2023 – pomagajmo družinam v stiski!
sreda, 29. 11. 2023 ob 20.00 v dvorani Golovec v Celju
z neposrednim prenosom na TV SLO – I. program, Radio Slovenija in Radio Ognjišče.
Vir. Karitas

Sv. Andrej, apostol
2023-11-30 08:00 - 17:00
V Katoliški cerkvi 30. novembra praznujemo god sv. Andreja, apostola in mučenca.
Apostol Andrej je bil prvi od dvanajstih Jezusovih apostolov, doma iz Betsajde ob Genezareškem (Galilejskem) jezeru, po poklicu ribič. Rojen je bil ok. leta 6 pr. Kr., umrl pa je 30. novembra ok. leta 60 po Kr. v Patrasu v Grčiji.
Po krščanskem izročilu je bil starejši brat apostola Petra in prvi od učencev, ki jih je Jezus osebno poklical. Njegovo pravo ime (hebrejsko ali aramejsko) ni znano, Andrej pa je verjetno grški prevod njegovega imena ali njegov vzdevek (iz grškega Andreas, t. j. možati, ki izvira iz besede andros in pomeni mož, moški). Evangeliji Andreja v času Jezusovega javnega delovanja omenjajo ob treh priložnostih: ko so bili Peter, Andrej in Jakob z Jezusom na Oljski gori (Mr 13,3–13), ko je Jezus pomnožil kruh in ribi in nasitil pet tisoč mož (Jn 6,1–14) ter ko so pogani (Grki) hoteli videti Jezusa (Jn 12,20–26).
Po Jezusovi smrti apostola Andreja v Svetem pismu skorajda ne najdemo več, na osnovi drugih zgodovinskih virov pa sklepajo, da je poučeval po Mali Aziji, v Grčiji in ob Črnem morju. Po nekaterih virih naj bi prišel celo do reke Volge. Na stara leta je bil škof v grškem mestu Patras, kjer je med preganjanjem rimskega cesarja Nerona prišel pred sodišče (ok. leta 60 po Kr.). Po običaju je bil obsojen na smrt na križu, postavljenem v obliki črke X. Njegovo smrt omenja spis z naslovom Trpljenje (Passio), ki navaja, da so ga križali v grškem mestu Patras. Že od prvih stoletij Andrejev god (po julijanskem in gregorijanskem koledarju) praznujejo 30. novembra, kar je verjetni dan njegove smrti.
Relikvije apostola Andreja so leta 357 iz Patrasa prenesli v Carigrad, med četrto križarsko vojno (1204) so jih prepeljali v Amalfi, od tam pa v Rim. Med tretjim zasedanjem drugega vatikanskega cerkvenega zbora (1962–1965) je papež Pavel VI. leta 1964 relikvije sv. Andreja vrnil Grški pravoslavni Cerkvi. Od takrat jih hranijo v cerkvi sv. Andreja v Patrasu.
Sv. Andrej je zavetnik Grčije, Sicilije, Spodnje Avstrije, Romunije, Rusije, Škotske, Španije in Ukrajine, pa tudi ribičev in trgovcev z ribami, mesarjev, rudarjev, vrvarjev in nosačev vode. V ljudskih običajih je zavetnik proti protinu, bolečinam v grlu, krčem in rdečici ter priprošnjik za dobro poroko. Njegovi ikonografski atributi so poševno postavljen križ, dolga tunika in plašč, brez obuval ter knjiga in/ali napisni trak. V pravoslavju ga imenujejo tudi Andrej Prvopoklicani.
Češčenje sv. Andreja je na Slovenskem zelo razširjeno. Posvečenih mu je 45 cerkva ter je zavetnik mariborske nadškofije.
Vir: Katoliška Cerkev

Misijonar Pedro Opeka v domovini
2023-12-01 - 2023-12-06
Od 1. do 6. decembra bo Slovenijo obiskal misijonar Pedro Opeka. Vabimo vas, da se udeležite javnih dogodkov, ki jih bo imel v tem času.

Osrednji dogodek za mariborsko metropolijo bo sveta maša z nagovorom v nedeljo, 3. decembra, ob 15.00 v mariborski stolnici.
V Ljubljani bo sveta maša z radijskim prenosom v nedeljo, 3. decembra, ob 10.00 v frančiškanski cerkvi Marijinega oznanjenja na Tromostovju.
Pogovor in pričevanje z glasbenimi gosti v ponedeljek, 4. decembra, ob 19. uri v športni dvorani Medvode. Vstopnice za pričevanje v Medvodah so še na voljo in jih lahko naročite preko Misijonskega središča Slovenije.
Predvidena sta tudi lokalna dogodka v Domu sv. Jožefa v Celju in v Velikih Laščah.

Posodobljene informacije bo Misijonsko središče sproti objavljalo na tem mestu.
Okvir obiska
Od 1. do 6. decembra 2023 bo Slovenijo obiskal misijonar Pedro Opeka. Pred tem bo nekaj dni preživel na Avstrijskem Koroškem v organizaciji Misijonske pisarne v Celovcu in njenega predsednika g. Jožeta Kopeiniga. Pedro Opeka je Slovenijo nazadnje obiskal leta 2015. Tokratni obisk bo potekal tudi v znamenju njegove 75-letnice življenja, ki jo je obhajal 29. junija. Njegov obisk smo postavili pod geslo dobrodošlice: »Pozdravljen med nami!« Koordinator programa v Sloveniji je Misijonsko središče Slovenije.

Vstopnice za javno pričevanje v Medvodah
Širši publiki je namenjeno predvsem javno pričevanje v športni dvorani Medvode v ponedeljek, 4. decembra, ob 19.00. Vstopnice je možno naročiti za simbolični dar 5,00 €. Na dogodku bo možno dodatno darovati za namen misijonarja Opeka. Naročilo vstopnic je možno preko telefona, elektronske pošte, spletne strani ali v živo v pisarni Misijonskega središča Slovenije na kontaktih: 01/300 59 50; info@missio.si; www.missio.si
Dobrodelni namen obiska in zbiranje sredstev
Skupnost Akamasoa je sicer zasnovana tako, da njeni prebivalci in uporabniki sami sodelujejo pri njeni izgradnji. Kljub temu mora Pedro Opeka vsako leto zagotoviti izdatna finančna sredstva iz darov velikih in malih darovalcev v Evropi, da Akamasoa lahko nadaljuje s svojim poslanstvom. Z darovi iz Slovenije podpiramo predvsem zagotavljanje dnevnega obroka za več tisoč otrok, ki obiskuje šole Akamasoe, pa tudi gradnjo hiš za družine s smetišča.
Delo misijonarja Pedra Opeke preko Misijonskega središča Slovenije podpiramo predvsem z botrstvom »Obrok riža na dan«, kjer trenutno preko 650 botrov zagotavlja topel dnevni obrok za šolarje v misijonskih šolah Akamasoe. Možno pa je darovati tudi za druge splošne namene neposredno na sklic misijonarja Pedra Opeke. Več informacij na spletni strani.
Zbrani darovi ob obisku bodo namenjeni za misijonarja Pedra Opeko. Za vsak dar se v imenu Pedra Opeke in vseh prejemnikov pomoči iskreno zahvaljujemo.
Kratek življenjepis in predstavitev skupnosti Akamasoa
Pedro Opeka se je rodil slovenskim staršem 29. junija 1948 v argentinskem mestu Buenos Aires. Leta 1966 je vstopil v Misijonsko družbo (lazaristi), pri katerih je leta 1975 naredil večne zaobljube. Med leti od 1968 do 1970 je študiral teologijo na Teološki fakulteti v Ljubljani, študij pa je dokončal na Katoliškem inštitutu v Parizu. Leta 1975 je v Lujanu (Argentina) sprejel mašniško posvečenje. Prvič je odšel na Madagaskar kot bogoslovec med leti 1970 in 1972, drugič pa že kot duhovnik leta 1976 in tam ostal do danes.
Pedra Opeka je ob srečanju z ljudmi, ki živijo na obrobjih smetišča glavnega mesta Antananariva, pretresla velika revščina, v kateri živijo. Skupaj s somišljeniki je leta 1989 ustanovil humanitarno združenje Akamasoa (Dobri prijatelji), katere namen je pomagati ljudem, da se rešijo iz začaranega kroga revščine.
S sodelavci je zgradil več vasi in centrov Akamasoa, s katerimi je želel dati ljudem s smetišča na obrobju glavnega mesta Antananarivo možnost dostojnega življenja. Z delom v kamnolomu, izdelovanjem opeke, gradnjo, tesarstvom in kmetijstvom je dal ljudem možnost dela in zasluženega plačila, s katerim lahko preživljajo svoje otroke. Smetiščarje je uspel med seboj povezati in jim vrniti samozaupanje. Zanje je našel delo in jim pomagal delo tudi sprejeti. Z njimi gradi stanovanja, cerkve, šole, športne dvorane, dispanzerje … V teh letih je Akamasoa pomagala več kot 500.000 Malgašem, zgradili so več kot 4.000 hiš, v Akamasoi in njenih vaseh živi več kot 25.000 ljudi. Vsaka vas ima šolo, dispanzer in različne možnosti dela.
Posebno skrb Pedro namenja otrokom. Z gradnjo šol je več kot 19.000 otrokom omogočil, da hodijo v šolo, imajo različne športne in kulturne aktivnosti, s katerimi razvijajo svoje talente in si tako lahko gradijo svetlejšo prihodnost. Njegovo delo podpirajo številni darovalci iz Slovenije, ki s svojimi rednimi darovi omogočajo dnevno topel obrok hrane 11.000 otrokom.
Akamasoa bije vsakodnevni boj z revščino. Že tako revni ljudje, pozabljeni s strani državnih oblasti, so skoraj vsako leto prizadeti tudi s strani narave. V letu 2022 so Madagaskar prešli trije uničujoči cikloni, ki so povzročili veliko opustošenje, jug Madagaskarja pa je prizadela huda suša. Akamasoa skuša revnim ljudem pomagati tudi preko sprejemnih centrov, ki sprejemajo ljudi z ulice in jim nudijo nujno osnovno pomoč (hrana, oblačila, osnovna nega), s hišami za revne družine, v zdravstvenih dispanzerjih, s šolami in pridruženimi športnimi igrišči. Pedro Opeka je ves čas delovanja gonilna sila te razvejane mreže dejavnosti in ustanov skupnosti Akamasoa.
Za svoje delovanje na Madagaskarju med revnimi smetiščarju je prejel veliko nominacij in nagrad. S strani Republike Slovenije je leta 2009 prejel najvišje državno odlikovanje Zlati red RS za zasluge, ki mu ga je podelil predsednik RS Danilo Türk za »izjemen prispevek na področju humanitarnega dela, socialne in teološke misli in skrbi za sočloveka«. Leta 2008 je prejel najvišje priznanje Slovenske škofovske konference Odličje sv. Cirila in Metoda, ki mu ga je podelil ljubljanski nadškof Alojz Uran. Leta 2007 je prejel odlikovanje Vitez Legije časti Republike Francije, ki mu ga je podelil predsednik Nicolas Sarkozy. Leta 2019 mu je predsednik Andry Rajoelina podelil državno odlikovanje Madagaskarja Veliki križ 2. reda za boj proti revščini. Večkrat je bil nominiran tudi za Nobelovo nagrado za mir. Življenje in delo misijonarja Pedra Opeka je opisano v številnih knjigah in dokumentarnih filmih.
Misijonsko središče Slovenije
Misijonsko središče Slovenije je osrednja misijonska ustanova v Sloveniji. Misijonsko središče Slovenije je ustanovila Slovenska škofovska konferenca in je del Papeških misijonskih družb. Trenutno ga vodi narodni ravnatelj za misijone Matjaž Križnar. Njegovo poslanstvo je, da prebuja misijonsko zavest med ljudmi, odgovarja na potrebe misijonarjev in ohranja živ stik z njimi, izvaja misijonske akcije in zbira sredstva za potrebe misijonov ter sodeluje s sorodnimi ustanovami. Med najbolj prepoznanimi akcijami so Trikraljevska akcija koledovanja, vozniška akcija MIVA, ki zbira sredstva za prevozna sredstva v misijonih, nabirka ob Misijonski nedelji, misijonski Adventni koledar za otroke, revija Misijonska obzorja, botrstvo, Misijonska molitvena zveza. Po svetu trenutno deluje 42 slovenskih misijonarjev v 28 državah na vseh 5 celinah. Misijonarji gredo po svetu, da oznanjajo evangelij, poučujejo ljudi v krščanski veri, delijo zakramente, z njimi obhajajo sveto mašo in molijo. Obenem se soočajo z vsakdanjimi stiskami ljudi in jim skušajo pomagati v njihovi revščini. Gradijo šole, ambulante, hiše, ceste, mostove. Pomagajo otrokom in mladim do izobrazbe in poklica. Konkretno z ljudmi na licu mesta živijo ljubezen do Boga in do bližnjega.
Za dodatna vprašanja smo na voljo na naslovih:
Misijonsko središče Slovenije, Kristanova ul. 1, 1000 Ljubljana, www.missio.si; missio@rkc.si, janko.pirc@missio.si; 041 828 613 (Janko Pirc)

Misijonsko središče Slovenije
Vir: Katoliška Cerkev

Prvi petek
2023-12-01 06:30
Vsak prvi petek v mesecu ob 6.30 vabljeni k sv. maši v cerkev Srca Jezusovega na Taboru za deveti zaporednih prvih petkov, ki jih bomo obhajali od oktobra do junija.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za študente
KDAJ: vsak prvi petek od oktobra 2023 do junija 2024 ob 6:30
KRAJ: cerkev Srca Jezusovega (Tabor)
Prijavi se na spodnji obrazec in vsak mesec boš prejel spodbudo za poglobitev češčenja presvetega Srca Jezusovega.

Začetki
Pobožnost prvih petkov izhaja iz razodetja Jezusa francoski redovnici Marjeti Alacoque. Jezus ji je naročil, naj vsak prvi petek v mesecu v zadoščevanje za grehe prejme sveto obhajilo. Tako je sv. Marjeta Alacoque po Jezusovem naročilu pričela širiti češčenje Njegovega Presveta Srca in pobožnost prvih petkov v spravo za vse grehe, s katerimi ga žalijo ljudje.
Zakaj obhajamo pobožnost prvih petkov?
Jezus Kristus, ki se je iz ljubezni do nas daroval na križu, je namesto hvaležnosti in ljubezni deležen preklinjanja, zasramovanja ter norčevanja iz vsega, kar je sveto in posvečeno Njemu. Z mnogimi grešnimi dejanji človek zadaja bolečino ljubečemu Srcu Jezusovem.
Zakaj ravno petki?
Presveto Jezusovo Srce je bilo v petek na križu prebodeno s sulico, v petek je prelilo za nas zadnjo kapljico svoje dragocene krvi in tako pokazalo svojo neskončno ljubezen in usmiljenje do nas. Prav na prvi petek je Jezus Marjeti naročil, naj »prejme vsak prvi petek v mesecu sveto obhajilo«.

Zakaj jih je devet?
Številka devet je tradicionalno povezana z devetnevnicami. Jezus je rekel sv. Marjeti: »Tistim, ki bodo zaporedoma devet prvih petkov prejeli sveto obhajilo, obljubljam milost končnega spreobrnjenja. Ne bodo umrli v moji nemilosti in brez svojih zakramentov. Moje Božje Srce jim bo v zadnjem trenutku varno pribežališče«.
Kako jih obhajamo?

V bližini prvega petka v mesecu ali na sam prvi petek prejmite zakrament svete spovedi in pri tem opravite trden sklep o poboljšanju.
Vsak prvi petek v mesecu se udeležite svete maše in vredno prejmite sveto obhajilo (v stanju posvečujoče milosti!) z namenom, da počastite Presveto Srce Jezusovo.
Niz devetih mesecev mora ostati nepretrgan (izjema: če je prvi petek na Veliki petek).
Pri obhajanju te pobožnosti bodite vztrajni in si prizadevajte za večjo pobožnost.

Vir: Katoliška mladina

Srečanje izrednih delilcev obhajila
2023-12-02 10:00 - 14:00
Duhovnike prosimo, da povabite izredne delivce obhajila iz svojih župnij na srečanje, ki bo v Stični, 2. decembra 2023, ob 10.00.
Po uvodni molitvi bo p. Nikolaj Aracki OCist spregovoril o obredu obhajanja bolnikov na domu, nato pa bo Tatjana Fink, voditeljica Hiše Ljubhospica, spregovorila o tem, kako pristopiti k bolnim, še posebej k tistim s težkimi diagnozami, in njihovim domačim.
Spregovorila nam bo iz svoje dolgoletne izkušnje spremljanja umirajočih. Na srečanje, ki se bo zaključilo s sv. mašo in kosilom, ki bo ob 14.00, vabljeni tudi duhovniki in stalni diakoni.
Mag. Gregor Celestina

Sveta maša za + Jožeta Trošta
2023-12-03 16:00 - 17:00
V ljubljanski stolnici bo v nedeljo, 3. decembra 2023, ob 16. uri nadškof msgr. Stanislav Zore OFM daroval sveto mašo za rajnega prof. Jožeta Trošta, duhovnika, glasbenika in skladatelja ter dolgoletnega regens choria ljubljanske stolnice ter voditelja Orglarske šole v Ljubljani.
Lepo vabljeni!

Slovesno praznovanje 100-letnice p. Polikarpa Broliha
2023-12-05 11:00
V torek, 5. decembra, bo 100. rojstni dan praznoval p. Polikarp Brolih. Ob častitljivem jubileju pripravljamo slovesno sveto mašo, ob 11. uri v baziliki Marije Pomagaj.
Pater Polikarp Brolih se je rodil 5. decembra 1923 v Zgornji Beli, v župniji Preddvor. Pri krstu so mu dali ime Anton. Ko je 1. septembra 1939 vstopil v noviciat Slovenske frančiškanske province sv. Križa je dobil ime Polikarp. Leto noviciata je preživel v Kamniku, čas študija, vojn in nekaj kaplanskih let pa v Ljubljani-Center, do leta 1951. Slovesne zaobljube je naredil 1. januarja 1949 in 18. decembra istega leta prejel mašniško posvečenje po rokah škofa Antona Vovka. Med letoma 1974 in 1983 je bil provincialni minister Slovenske frančiškanske province sv. Križa, za provinciala je bil izvoljen ponovno med letoma 1992 in 1998.
Po službovanju v Nazarjah je leta 2007 prišel na Brezje k Mariji Pomagaj, kjer je še danes. Kljub visoki starosti nas vse, ki smo po milosti Božji deležni bližine p. Polikarpa, vsak dan znova navdaja z veseljem in razveseljuje s svojimi iskrivimi odgovori.
Ob častitljivem življenjskem jubileju, 100. rojstnem dnevu p. Polikarpa Broliha, vas vljudno vabimo k zahvalni sveti maši, ki bo v torek, 5. decembra, ob 11. uri, v baziliki Marije Pomagaj.
Po sveti maši bo v baziliki kratek program.
Vir: Marija.si

Večernice
2023-12-07 18:00
V novem študijskem letu 2023/2024 vabimo študente in vse ostalo Božje ljudstvo k molitvi slovesnih petih večernic, ki jih bomo enkrat mesečno obhajali pred oz. na različne praznike.
Tretjič lahko pri tem starodavnem bogoslužju, kakor je od nekdaj potekalo po samostanih, sodelujete v četrtek, 7. decembra 2023, na predvečer praznika Brezmadežnega spočetja Device Marije, ob 18. uri v ljubljanski stolnici.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za študente
KDAJ: 7. december ob 18.00
KRAJ: Stolnica svetega Nikolaja, Ljubljana

Datumi naslednjih večernic

7. december, predvečer praznika Brezmadežnega spočetja Device Marije

Brezmadežno spočetje Device Marije, slovesni praznik
2023-12-08
BREZMADEŽNO SPOČETJE DEVICE MARIJE
Slovesni praznik
Ta praznik je sicer med mlajšimi Marijinimi prazniki (na Vzhodu v 10.–12. stol., na Zahodu ponekod že v 11.–12. stol., v Rimu šele 1476.), a je 1708. postal zapovedan praznik. Nov poudarek je dobil z razglasitvijo verske resnice 1854.
Vir: Hozana.si

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2023-12-08 17:30
V baziliki Marije Pomagaj vsak drugi petek v mesecu zvečer poteka molitev, sveta maša ter blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića.
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od marca 2023 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću. Zadnji termin letos bo na praznik Brezmadežnega spočetja Device Marije, v petek, 8. decembra:
Ob 17.30 – molitev rožnega venca
Ob 18.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Javni rožni venec
2023-12-09 06:30
Katoliška mladina tudi v decembru organizira javno molitev rožnega venca na Kongresnem trgu, pred stebrom Svete Trojice. Tokrat bo molitev potekala v soboto. Molili bomo za krepost čistosti, za našo domovino in za vero njene mladine.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za mlade može in fante
KDAJ: 9. december 2023 ob 6.30 zjutraj
KRAJ: Kongresni trg
Vir: Katoliška mladina

Romanje po Rožnovenski romarski poti
2023-12-09 08:30
Rožnovenska romarska pot je največji rožni venec v naravi. Od bazilike Marije Pomagaj na Brezjah romarje v čudoviti naravi vodi skozi kraje v občinah Radovljica in Tržič ter jih pripelje nazaj do Marijinega narodnega svetišča.
Adventno romanje: 09. december.
POTEK REDNIH ROMANJ PO ROŽNOVENSKI POTI
Ob 8:30 uri se udeležimo svete maše v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah, nato pa se zberemo ob spomeniku papeža Janeza Pavla II pred baziliko. Na približno 12 kilometrov dolgo pot se odpravimo ob vsakem vremenu. Hoje je za štiri ure. Na pol poti, na info točki, je poskrbljeno tudi za okrepčilo. Poskrbite za primerno obutev in oblačila.
Več informacij:
roznovenskapot@gmail.com

Rožnovenska pot

Vir: Marija.si

Srečanje nadškofa s katehumeni
2023-12-17 16:00 - 17:00
Na 3. adventno nedeljo, 17. decembra, se bo ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore srečal s katehumeni naše nadškofije. Pri sveti maši, v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja, ki bo ob 16. uri, jim bo podelil tudi Sveta pisma.

Sv. maša za domovino
2023-12-21 18:30
Pred državnim praznikom dneva samostojnosti in enotnosti, bo ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore OFM, daroval sveto mašo za domovino. Le-ta bo v četrtek, 21. decembra, ob 18.30, v ljubljanski stolnici sv. Nikolaja.

Božič – praznik Jezusovega rojstva
2023-12-25
Na božični dan, 25. decembra, v Katoliški cerkvi praznujemo rojstvo Jezusa Kristusa. Vsebina praznika je povezana s skrivnostjo Božjega učlovečenja. Z Jezusovim prihodom v zgodovino se je Bog dokončno in nepreklicno zavzel za svet in za človeka.[1]
Kako praznovati sveti večer
Natančen datum Jezusovega rojstva ni znan, čeprav je njegovo rojstvo zgodovinsko dejstvo. Po tem dogodku od 6. stoletja naprej štejemo tudi človeško zgodovino. Papež Julij I. (337–352) je za datum Jezusovega rojstva določil 25. december. Čas zimskega solsticija je bil že v predkrščanskih časih obdobje praznovanja in festivalov. Cerkev se je temu prilagodila in obdobju okoli solsticija, ko se dnevi začenjajo daljšati, dala novo vsebino. Ob prihodu nove luči v naravo kristjani praznujemo novo Luč, ki ne bo nikoli ugasnila. Kakor koli natančen datum Jezusovega rojstva za krščanske veroizpovedi danes ni več bistvenega pomena, pač pa je glavna njegova vsebina: Božji Sin se je učlovečil in prišel na svet, da bi človeštvo odrešil njegovih grehov.
V Cerkvi so za božič že zgodaj vpeljali navado trikratnega obhajanja maše (opolnoči, ob zori in podnevi), kakršne nima noben drug praznik. Cerkev še danes ob božiču opravlja trikratno evharistično slavje – vsak duhovnik sme izjemoma opraviti tri maše. Pri polnočni maši je največji poudarek na Jezusovemu rojstvu v hlevu[2] in hvalnici angelov, pri zorni ali pastirski maši se pripoved nadaljuje s pastirji, ki so obiskali Jezusa,[3] s čimer se pripoved o rojstvu konča. Dnevna maša je vsebinsko najgloblja, saj je središčni odlomek iz Svetega pisma vzet iz začetka Janezovega evangelija.[4]
»Ko Bog v polnosti časov pošlje svojega edinega Sina in Duha ljubezni, razodene svojo najglobljo notranjo skrivnost. Bog sam je večno izmenjavanje ljubezni: Oče, Sin in Sveti Duh; in namenil nam je deležnost pri tem večnem izmenjavanju« (Katekizem Katoliške Cerkve 221). V liku Jezusa Kristusa, učlovečenega Božjega Sina, najdemo razlago Boga Očeta, ki nam je razumljiva šele po delovanju Svetega Duha, ki je izlit v našo notranjost.[5]
Z Jezusovim rojstvom Bog postane del zgodovine človeštva. Leto njegovega rojstva deli zgodovino na dvoje: pred in po Kristusu. S trenutkom, ko se je Božji Sin učlovečil, se je svet spremenil. Prišla je Luč, da bi premagala moralno noč človeštva, prišlo je Življenje, da bi se zoperstavilo »kulturi smrti«, prišla je Pot, da bi pokazala, ljudem, ki tavajo v tej »dolini solz«, smer, ki pelje v Nebesa.
Praznik Jezusovega rojstva je za vsakega kristjana priložnost, da se odpre in dovoli, da se Bog rodi v njegovem srcu ter tako utrdi in poglobi svojo vero.
Jaslice
Ne vemo natančno, kdaj so začeli postavljati jaslice po cerkvah in hišah, eno je gotovo, da imajo izvor v božični skrivnosti in da so se nam zdaj tako priljubile, da brez njih ni božiča. So živa predstavitev božične skrivnosti in naš izraz pojmovanja te skrivnosti. Nekateri trdijo, da so jih poznali že v 4. stoletju, vsaj v Betlehemu, sv. Frančišek Asiški pa jih je leta 1223 postavil v gozdu pri kraju Greccio v Umbriji.
Podobe Jezusa, Marije in Jožefa nam brez besed pripovedujejo o Božji ljubezni do nas, pa tudi o ljubezni, ki vlada v sveti Družini.
Pesem Sveta noč
Pesem Sveta noč je nastala za božič leta 1818 v Oberndorfu pri Salzburgu. Župnikov pomočnik Josef Mohr je napisal besedilo, učitelj Franc Ksaver Gruber, cerkovnik in organist v Oberndorfu, pa ga je uglasbil. Na sam sveti večer 1818 je Mohr prinesel Gruberju besedilo s prošnjo, naj ga uglasbi za dva solo glasova in zbor ter pripiše še spremljavo za kitaro. Gruber je to takoj naredil in pesem so peli že pri tisti polnočnici. Sčasoma se je razširila po svetu in postala najbolj znana in najbolj priljubljena božična pesem, brez katere si ne moremo predstavljati božiča.
Božični čas
Božični čas se začenja na predvečer praznika Gospodovega rojstva in traja do nedelje po prazniku Gospodovega razglašenja, to je vključno do nedelje Jezusovega krsta. V središču božičnega časa je božič – praznik Gospodovega rojstva. Praznik nas vsako leto znova spominja, da nas Bog tako ljubi, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak imel večno življenje (prim. Jn 3,17).
Druga božja oseba sprejme po Mariji našo človeško naravo in postane pravi človek. Nevidni Bog postane viden, da ga moremo poslušati in posnemati. Bog postane človek zato, da bi mi živeli Božje življenje. Praznik Gospodovega rojstva – božič, je vedno sodoben, saj je praznik vseh trenutkov našega življenja, ker se more vsak čas izvršiti božja zamenjava. Vsak dan, vsak trenutek nam Bog daje Kristusa, mi pa se moramo po Kristusu darovati Bogu. Božični čas je kratek, a zelo bogat.
Praznik Gospodovega rojstva ima osmino, ki se konča s praznikom Marije, svete Božje Matere. Med osmino je nedelja svete Družine. Drugi zelo pomemben praznik božičnega časa je Gospodovo razglašenje (6. januar). Pri njem gre za razodetje Jezusovega božanstva. Najprej modrim, za tem ob krstu v reki Jordan, nato pa še na svatbi v Kani Galilejski. S praznikom Jezusovega krsta, v nedeljo po Gospodovem razglašenju se konča praznovanje njegovega skritega življenja in začenja spomin javnega oznanjevanja in navzočnosti Božjega kraljestva.

1] Prim. »Bog je namreč svet tako vzljubil, da je dal svojega edinorojenega Sina, da bi se nihče, kdor vanj veruje, ne pogubil, ampak bi imel večno življenje« (Jn 3,16).
[2] »In rodila je sina, prvorojenca, ga povila in položila v jasli, ker v prenočišču zanju ni bilo prostora« (Lk 2,7).
[3] »Ne bojte se! Glejte, oznanjam vam veliko veselje, ki bo za vse ljudstvo« (Lk 2,10).
[4] »V začetku je bila Beseda in Beseda je bila pri Bogu in Beseda je bila Bog. Ta je bila v začetku pri Bogu. Vse je nastalo po njej in brez nje ni nastalo nič, kar je nastalo. V njej je bilo življenje in življenje je bilo luč ljudi. In luč sveti v temi, a tema je ni sprejela. Bil je človek, ki ga je poslal Bog; ime mu je bilo Janez. Prišel je zavoljo pričevanja, da bi pričeval o luči, da bi po njem vsi sprejeli vero. Ni bil on luč, ampak pričeval naj bi o luči. Resnična luč, ki razsvetljuje vsakega človeka, je prihajala na svet. Beseda je bila na svetu in svet je po njej nastal, a svet je ni spoznal. V svojo lastnino je prišla, toda njeni je niso sprejeli. Tistim pa, ki so jo sprejeli, je dala moč, da postanejo Božji otroci, vsem, ki verujejo v njeno ime in se niso rodili iz krvi ne iz volje mesa ne iz volje moža, ampak iz Boga. In Beseda je postala meso in se naselila med nami. Videli smo njeno veličastvo, veličastvo, ki ga ima od Očeta kot edinorojeni Sin, polna milosti in resnice. Janez je pričeval o njej in klical: »To je bil tisti, o katerem sem rekel: Kateri pride za menoj, je pred menoj, ker je bil prej kakor jaz.« Kajti iz njegove polnosti smo vsi prejeli milost za milostjo. Postava je bila namreč dana po Mojzesu, milost in resnica pa je prišla po Jezusu Kristusu. Boga ni nikoli nihče videl; edinorojeni Bog, ki biva v Očetovem naročju, on je razložil« (Jn 1,1–18).
[5] Prim. C. Sorč, Troedini Bog, v: Priročnik dogmatične teologije, Družina 2003.
Vir: Katoliška Cerkev

God sv. Štefana
2023-12-26
Katoliška cerkev 26. decembra praznuje god sv. Štefana, diakona in prvega mučenca.
Pri nas praznujemo državni praznik samostojnosti in enotnosti, uradni državni praznik pa je ta dan tudi v Avstriji, Bolgariji, na Češkem, v Črni gori, na Danskem, v Estoniji, na Hrvaškem, v Nemčiji, na Nizozemskem, Irskem, v Italiji, na Poljskem, v Romuniji, Srbiji in Španiji.
Diakonsko posvečenje sv. Štefana
Apostoli so zaradi obilice oznanjevalnega dela prišli do sklepa, da potrebujejo pomočnike, ki bodo skrbeli za gmotne potrebe vdov in revnih članov krščanske skupnosti.[1] Skupnost je izmed svojih članov izbrala sedem mož, »polnih Duha in modrosti« (Apd 6,3), na katere so apostoli potem položili roke. To je bilo prvo diakonsko posvečenje v zgodovini Cerkve.
Mučeništvo sv. Štefana
Štefan je bil učenec judovskega rabina Gamaliela, ki ga Apostolska dela omenjajo kot tistega, ki je judovski Sanhedrin (svet starešin) prepričeval, naj apostola Petra in njegovih tovarišev ne obsodijo na smrt, ko so ti kljub prepovedi nadaljevali z oznanjevanjem Jezusa Kristusa. Štefan je bil torej izobražen judovski razumnik, kar je zlasti razvidno iz njegovega spretnega zagovora pred starešinami, ki niso mogli ugovarjati modrosti in logičnosti njegovih argumentov (prim. Apd 7,1–53). Zlasti pa je bil »poln milosti in moči in je delal velike čudeže in znamenja med ljudmi« (Apd 6,8). Ker mu sovražno razpoloženi svet starešin ni mogel do živega s smiselno pravno obtožbo, so ga obtožili ‘sovražnega govora‘ oz. bogokletnega govorjenja zoper Boga, kot je bil ta prestopek, zaradi katerega je bilo v zgodovini krivično obsojenih že nešteto ljudi, poimenovan v njegovem času. Odpeljali so ga iz mesta Jeruzalem in ga kamenjali. Poročilo o tem je zapisano v 7. poglavju Apostolskih del. Umrl je z besedami: »Gospod Jezus, sprejmi mojega duha!« in »Gospod, ne prištevaj jim tega greha!« Med množico, ki je kamenjala sv. Štefana, je bil tudi Savel, poznejši apostol Pavel, ki je imel med njimi določeno avtoriteto in je odobraval ta umor, kar dokazuje dejstvo, da so priče svoja oblačila ‘odložila k njegovim nogam‘ (prim. Apd 7,58; 8,1).
Sv. Štefan kot zavetnik
Sv. Štefan je zavetnik kamnosekov, priprošnjik pri glavobolih in zaščitnik konj. Na Štefanovo zato v mnogih župnijah blagoslavljajo konje.

[1] Prim. Apd 6,1–6: »Število učencev je naraščalo. Helenisti pa so v tistih dneh začeli godrnjati čez Hebrejce, češ da so njihove vdove zapostavljene pri vsakodnevni oskrbi. Dvanajsteri so sklicali množico učencev in rekli: »Ni prav, da mi zanemarjamo Božjo besedo, ker strežemo pri mizi. Poiščite si, bratje, iz svojih vrst sedem mož, ki uživajo ugled in so polni Duha in modrosti, in določili jih bomo za to službo! Mi pa se bomo posvetili molitvi in oznanjevanju besede.« Množica je predlog soglasno sprejela. Izvolili so Štefana, moža, ki je bil poln vere in Svetega Duha, Filipa, Prohorja, Nikánorja, Timona, Parmenája in Nikolaja, spreobrnjenca in priseljenca iz Antiohije. Predstavili so jih apostolom in ti so med molitvijo položili nanje roke.«
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Janez, evangelist
2023-12-27
Katoliška Cerkev 27. decembra obhaja god sv. Janeza apostola in evangelista. V zboru Jezusovih učencev je bil Janez najmlajši, v apostolsko službo pa je bil poklican, ko je z bratom Jakobom in očetom Zebedejem popravljal ribiške mreže (Mt 4,18–22, predvsem v. 21 ter Mr 1,16–20, predvsem v. 19). Skupaj z bratom je bil priča Gospodovega poveličanja na gori Tabor (Mt 17,1–13, predvsem v. 1; Mr 9,2–13, predvsem v. 2; Lk 9,28–36, predvsem v. 28) in obujenja Jairove hčerke (Mr 5,21–24.35–43, predvsem v. 37). Ko so Jezusa prijeli, je edini od apostolov ostal v Jezusovi bližini tudi pod križem na Kalvariji. Tam mu je umirajoči Gospod zaupal varstvo svoje matere Marije (Jn 19,16 b–27, predvsem v. 26 in 27).
Apostol Janez je bil doma v Betsajdi ob Genezareškem jezeru in preden je bil poklican za apostola, si je služil kruh kot ribič. Janez, ki je od vsega začetka spadal med Jezusove najljubše učence, je pozneje napisal četrti evangelij in knjigo Razodetja. Umrl je v visoki starosti okrog leta 100.
Simbol evangelista Janeza je orel, saj so ga že od nekdaj primerjali s kraljevsko ptico. Orel je kralj višav in zmore najvišje poleteti. Lastnosti te ptice pripisujejo tudi evangelistu Janezu: orlovski let v višave in orlovske oči. S svojim evangelijem je poletel v nepopisne višave. Sv. Avguštin v razlagi Janezovega evangelija pravi: »Prestopil je vse vrhove zemlje, se povzpel nad vse prostore v ozračju, nad vse višave ozvezdij, presegel je vse zbore in legije angelov. Zakaj če bi vsega tega ne presegel, kar je ustvarjeno, bi ne prišel k tistemu, po katerem je vse to narejeno.«
Besedilo je delno povzeto iz knjige Svetnik za vsak dan Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. nedolžni otroci
2023-12-28
V zvezi z božičnim praznikom Cerkev že od 5. stoletja obhaja spomin nedolžnih betlehemskih otrok, ki jih je dal pomoriti kralj Herod, ker je hotel spraviti s poti dete Jezusa, ki so ga modri z Vzhoda označili kot ‘novorojenega judovskega kralja’.
Ti otroci so bili dejansko umorjeni zaradi Kristusa. Čeprav takšne smrti niso sprejeli nase zavestno (za mučeništvo v pravem pomenu je to potrebno), jih je Cerkev že zgodaj častila kot prave mučence. Na Zahodu so njihov praznik vsaj že sredi 6. stoletja obhajali 28. decembra.
O teh malih mučencih poroča sveti Matej v drugem poglavju svojega Evangelija. Jezusovo rojstvo je privabilo modre z Vzhoda, da so se prišli poklonit novorojenemu judovskemu kralju. Njegova zvezda jih je pripeljala najprej v Jeruzalem. Ko je judovski kralj Herod slišal o tem novorojenem judovskem kralju, se je silno prestrašil. Zbal se je za svoj kraljevski prestol. Sklical je velike duhovnike in pismouke ter jih spraševal, kje neki bi mogel biti rojen ta judovski kralj, o katerem govorijo modri. Pismouki so mu povedali, da je prerok Mihej napovedal, da se bo Kristus, vojvoda in pastir, rodil v Betlehemu v Judeji

Tedaj je Herod modre poklical k sebi in jih natančno spraševal o zvezdi, ki jih je vodila, in jim naročil, naj gredo v Betlehem, počastijo novorojenega judovskega kralja, potem pa naj se vrnejo in mu poročajo, ker bi ga tudi sam rad šel počastit. V resnici pa je v svojem srcu sklenil, da bo otroka umoril. Modri so res nadaljevali pot proti Betlehemu, kjer so Jezusa počastili in mu izročili svoje darove. Na božji opomin pa se niso vrnili k Herodu. Ta jih je nekaj časa čakal, potem pa, ko je sprevidel, da jih ne bo, je izpeljal krut načrt: dal je v Betlehemu in okolici pomoriti vse dečke, dveletne in mlajše, misleč, da bo med temi tudi tisti novorojeni kralj, o katerem so govorili modri z Vzhoda. Ta peklenski načrt mu je spodletel, kajti Bog je po svojem angelu Jožefu velel, naj vzame dete in njegovo mater ter se umakne v Egipt, dokler kruti Herod ne umrje. Človeško gledano so betlehemski otroci umrli kot nedolžne žrtve, v luči nedoumljivih božjih načrtov pa kot pričevalci za Kristusa. V molitvenem bogoslužju jih danes Cerkev slavi: »Za Kristusa umrli so, / nedolžni so prišli v nebo. / Zdaj v slavi se radujejo, / med angeli prepevajo.«
Albin Škrinjar v svojih evangeljskih premišljevanjih razlaga: »Jezus ni krut do svojih malih betlehemskih rojakov, ko jim na neki način povzroča smrt: ali ne bodo za vso večnost v nebesih slika in prilika njegovega detinstva in posebna krona v nebeški slavi?«
S praznikom nedolžnih otrok je povezan običaj tepežkanja, zato mu pravijo ‘tepežni dan‘ ali ‘pametiva‘. Zdaj so tepežkarji otroci, prvotno pa niso ‘tepli’ otroci, temveč doraščajoči fantje in tudi odrasli možje in sicer predvsem dekleta in mlade žene. Udarci niso bili simbolični, kot pri današnjem tepežkanju, ampak kar krepki. Danes dekleta in žene pred tepežkarji bežijo, nekdaj pa je bilo drugače. Udarci s šibo na ta dan so prinašali blagoslov in rodnost, zato so jih potrpežljivo in voljno prenašale.
Besedilo je s spletne strani revije Ognjišče.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik svete družine
2023-12-31
V Katoliški cerkvi praznik svete družine obeležujemo v spomin na družinsko skupnost, ki so jo sestavljali Božji Sin Jezus iz Nazareta, njegova mati Marija in krušni oče Jožef. Praznujemo ga prvo nedeljo po božiču, nedeljo pa poimenujemo nedelja svete družine.
Zgodovina praznika
Češčenje svete družine je sorazmerno nov pojav, saj se je pojavilo šele v 17. stoletju, ko je bilo pod tem naslovom ustanovljenih nekaj redovnih skupnosti in so nastale tudi prve umetniške upodobitve. Pobudnik praznika je bil prvi katoliški škof v Quebecu, msgr. Fraçois-Xavier de Laval, ki je v svojo škofijo vpeljal praznik svete družine in osnoval Bratovščino svete družine (1665), katere vodstvo je zaupal laiški misijonarki in veliki častilki svete družine Barbe D’Ailleboust. Papež Janez Pavel II. (1978–2005) je msgr. Lavala leta 1980 razglasil za blaženega. Praznik svete družine je v cerkveni bogoslužni koledar leta 1926 uvrstil papež Benedikt XV. (1914–1922). Do takrat so ga obeleževali samo po krajevnih Cerkvah. Papež Benedikt XV. in njegovi predhodniki (zlasti papež Leon XIII.) so praznik podpirali tudi zato, da so izrazili nestrinjanje z razpadanjem tradicionalnega družinskega življenja ter z njim povezanih vrednot, kar se je začelo kazati ob koncu 19. in na začetku 20. stoletja.
Vsebina praznika
Življenje nazareške družine je v Svetem pismu skopo opisano. Evangeliji poročajo le o Jezusovem rojstvu v Betlehemu, obisku modrih z Vzhoda, begu v Egipt in o Jezusovem najdenju v templju. Praznik svete družine je tudi praznik vsake človeške družine, ki nastane s poroko med možem in ženo. Glavni namen dneva je predstaviti vzajemnost, spoštovanje in ljubezen, ki so jih v medsebojnih odnosih živeli Jezus, Marija in Jožef. Družinsko življenje je kraj posvečevanja članov družine, zato je sv. Janez Krizostom (347–407) kristjane spodbujal, naj iz svojih družin ustvarijo družinsko Cerkev. To lahko storijo tako, da osebni odnos z Jezusom postavijo v središče osebnega in družinskega življenja.
Vir: Katoliška Cerkev

Prvi petek
2024-01-05 06:30
Vsak prvi petek v mesecu ob 6.30 vabljeni k sv. maši v cerkev Srca Jezusovega na Taboru za deveti zaporednih prvih petkov, ki jih bomo obhajali od oktobra do junija.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za študente
KDAJ: vsak prvi petek od oktobra 2023 do junija 2024 ob 6:30
KRAJ: cerkev Srca Jezusovega (Tabor)
Prijavi se na spodnji obrazec in vsak mesec boš prejel spodbudo za poglobitev češčenja presvetega Srca Jezusovega.

prijavi se na mesečno spodbudo

Vir: Katoliška mladina

Praznik Gospodovega razglašenja
2024-01-06
Praznik Gospodovega razglašenja (epifanije) ali praznik sv. treh kraljev v Katoliški Cerkvi praznujemo 6. januarja.
Praznik Gospodovega razglašenja se v zahodni tradiciji imenuje tudi praznik sv. treh kraljev, s čimer je izraženo vsebinsko dopolnjevanje. Trije kralji (trije modri) podajajo bolj nazorno in živo predstavo o častilcih iz poganskih krajev, ki so prišli pozdravit in molit novorojenega Odrešenika.
Praznik so poleg 25. decembra (božič, praznik Jezusovega rojstva) uvedli na začetku četrtega stoletja in sicer najprej na Vzhodu in nato še na Zahodu. Z besedo epifanija so začeli označevati predvsem prihod modrih z Jutrovega (Vzhoda), saj pomeni prikazanje oz. razglašenje. Obisk modrih je opisan v Matejevem evangeliju (prim. Mt 2,1–12). Pisec omenjenega evangelija ne navaja števila oseb, pač pa pravi, da so prinesli trojen dar: zlato, kadilo ter miro in od tod tudi sklep, da so bili darovalci trije. Njihova imena v evangeliju niso zapisana, v različnih inačicah pa so znana iz treh legend. Imena iz zadnje so se razširila na Zahodu in se glasijo: Gašper, Miha in Boltežar.
Jezus se je najprej razodel pastirjem, nato pa kljub svojemu uboštvu in nebogljenosti tudi trem zastopnikom poganskih narodov. Modri so namreč že v prvi Cerkvi veljali za predstavnike poganskega sveta, saj so bili v njih na nek način h Kristusu pritegnjeni vsi narodi zemlje. To pomeni tudi začetek misijonskega poslanstva Cerkve. Modre je po izročilu in svetopisemskem besedilu vodila zvezda, ki jih je privedla k Jezusu. Jezusa so molili in ga priznali za mesijanskega kralja ter ga »razglasili« med svojimi rojaki.
Večer pred praznikom je po izročilu tretji sveti večer (prvi je pred božičem, drugi pa na silvestrovo pred novim letom), zato je na Slovenskem v navadi kropljenje z blagoslovljeno vodo in kajenje s kadilom po vseh prostorih hiše, na vhodna vrata pa se napiše začetnice imen treh kraljev z letnico novega leta: 20 + G + M + B + … .
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Jezusovega krsta
2024-01-07
Katoliška cerkev v nedeljo, 7. januarja, praznuje Jezusov krst.
Praznik Jezusovega krsta je povezan s praznikom Gospodovega razglašenja, ki je 6. januarja, saj je Bog med krstom v Jordanu izpričal, da je Jezus njegov ljubljeni sin.
Evangelist Matej Jezusov krst[1] v reki Jordan opisuje kot eno od Božjih razodetij: »Ta je moj ljubljeni Sin, nad katerim imam veselje« (prim. Mt 3,17). Krst v Jezusovem življenju predstavlja prelomnico, ki ločuje njegovo zasebno in skrito življenje od javnega delovanja. Pred krstom je Jezus živel neopazno, o čemer pričajo tudi skopi svetopisemski zapisi. Po krstu pa je začel javno delovati: poklical je prve apostole, oznanjal svoj nauk, delal čudeže in ozdravljal bolne, o čemer poročajo evangeljska besedila.
O Jezusovem krstu poročajo trije sinoptiki kot začetnem dogodku Jezusovega javnega delovanja (prim. Mt 3,13-17; Mr l, 16-1 l; Lk 3, 21-22). Jezus je sam o sebi vedel, da je tisti Božji služabnik, o katerem je bilo napovedano, da bo naložil nase grehe mnogih (prim. Iz 53). Ko je prišel od Očeta določen čas se je, čeprav je bil brez greha, uvrstil med grešnike, ki so od Janeza Krstnika prejemali krst pokore. Kakor vedno in v vseh stvareh je hotel tudi s prejemom Janezovega krsta izpolniti Očetovo voljo. Kot Jagnje, ki odjemlje grehe sveta (prim. Jn l, 29), je hotel nepokorščino in napuh prvega Adamovega greha in greha vseh Adamovih potomcev popraviti s ponižnostjo in pokorščino. Jezusov krst v Jordanu je že naznanjal in pripravljal njegov dokončni odrešitveni krst – smrt na križu (prim. Lk 12, 50 ). S krstom je Jezus tako rekoč uradno potrjen v svoji odrešenjski službi. Oče in Sveti Duh sta poroka da je res božji Sin in ga predstavita svetu, da bi svet sprejel njegovo oznanilo.[2]
Zakrament svetega krsta
V Katoliški cerkvi poznamo sedem zakramentov,[3] med katerimi je prvi krst. Zakrament krsta je predpogoj za prejem drugih zakramentov. Krščenci ga običajno prejmejo v prvem letu življenja, s čimer postanejo člani Cerkve. Voda, s katero krščevalec pri krstnem obredu oblije novokrščenca, je simbol očiščenja in ponazarja novo življenje. Ta zakrament izbriše človekov izvirni greh in mu povrne dostojanstvo Božjega otroka. Znamenje tega dostojanstva je maziljenje s svetim oljem – krizmo, ki je sestavni del krstnega obreda.
Odrasli, ki želijo postati kristjani in prejeti zakrament krsta, se imenujejo katehumeni. V krščansko življenje se uvajajo postopoma, obdobje uvajanja pa se imenuje katehumenat.

[1] Jezusov krst (prim. Mt 3,13–17): Tedaj je prišel Jezus iz Galileje k Jordanu do Janeza, da bi se mu dal krstiti. Janez ga je hotel odvrniti od tega in je rekel: »Jaz bi se ti moral dati krstiti, pa ti hodiš k meni.« Jezus je odgovoril in mu dejal: »Pústi zdaj, kajti spodobi se nama, da tako izpolniva vso pravičnost.« Tedaj mu je pustil. Po krstu je Jezus takoj stopil iz vode, in glej, odprla so se mu nebesa. Videl je Božjega Duha, ki se je spuščal kakor golob in prihajal nadenj. In glej, glas iz nebes je rekel: »Ta je moj ljubljeni Sin, nad katerim imam veselje.« – O Jezusovem krstu poročata tudi evangelista Marko in Luka. Prim. Mr 1,9–11 in Lk 3,21–22.

[2] Prim. France Oražem, Leto Kristusove skrivnosti, 83.

[3] Krst, birma in evharistija (zakramenti uvajanja v krščanstvo); spoved in bolniško maziljenje (zakramenta ozdravljanja) ter mašniško posvečenje in zakon (zakramenta služenju občestva in poslanstva). Prim. Kompendij Katekizma Katoliške Cerkve, str. 93–118. Besedilo je dostopno tudi na spletni povezavi: http://www.druzina.si/ICD/spletnastran.nsf/knjigarna/0C789346B7B962AFC125720A0044384F/$FILE/KOMPENDIJ_M.PDF

Diakonsko posvečenje in podelitev službe lektorja
2024-01-07 15:00
Ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore OFM, bo v župnijski cerkvi v Dobu, v nedeljo, 7. januarja, ob 15. uri podelil zakrament diakonskega posvečenja bogoslovcu Matjažu Venti ter službo lektorja bogoslovcu Roku Gorniku.

Slovensko patristično popoldne 2024
2024-01-08 17:00
Vabljeni na Slovensko patristično popoldne 2024, ki bo potekalo v ponedeljek, 8. januarja 2024, v veliki dvorani Teološke fakultete UL (Poljanska c. 4, 1000 LJ).
Ob 17. uri bodo potekale predstavitve novitet:

Jan Dominik Bogataj ofm – Atanazij Aleksandrijski: O učlovečenju in Tertulijan: Apologetski, polemični in katehetski spisi
Simon Malmenvall – Božja liturgija Janeza Zlatoustega in Bazilija Vélikega
Jonas Miklavčič – revija Tretji dan
Miran Špelič ofm – »Duhovne vaje s cerkvenimi očeti« in radijske kateheze »Naši očetje v veri«

Ob 18.30 bo potekala okrogla miza s predstavitvijo knjige Ciril Jeruzalemski: Krstne in mistagoške kateheze

David Movrin (urednik) ter Benjamin Bevc si in Sergej Valijev (prevajalca)

Spremljajoči program: Mali patristični knjižni sejem (KUD Logos in Celjska Mohorjeva družba)
Organizatorja: Inštitut za patristične študije Victorinianum (TEOF UL) in slovenska sekcija AIEP/IAPS (International Association of Patristic Studies)
Obiščite tudi Facebook stran dogodka.
Vir: Katoliška Cerkev

Večer Plus+
2024-01-09 19:00
Bog v središču. Slavljenje. Molitev v tišini. Spoved. Življenjske zgodbe. Priložnost za vsakega, da se umiri, okrepi, prejme upanje, najde svoje mesto v svetu.
Večere pripravljata Katoliška mladina in skupina Svetnik.
KDAJ: 9. januar 2024 ob 19.00
KRAJ: Antonov dom na Viču
ZA KOGA: večeri so odprti za vse starosti
Vir: Katoliška mladina

Otvoritev razstave: dr. Andrej Karlin in dr. Vekoslav Grmič
2024-01-10 11:00 - 17:00
Nadškofijski arhiv Ljubljana, Teološka fakulteta UL in Nadškofijski arhiv Maribor vabimo na otvoritev razstave ob stoletnici imenovanja dr. Andreja Karlina za lavantinskega škofa in stoletnici rojstva mariborskega pomožnega škofa dr. Vekoslava Grmiča.
V sredo, 10. januarja, ob 11. uri v prostorih Galerije Družina (Krekov trg 1, Ljubljana).
Sodelujejo:

Msgr. Stanislav Zore OFM, ljubljanski nadškof metropolit,
dr. Julijana Visočnik, vodja Nadškofijskega arhiva Ljubljana,
doc. dr. Sebastijan Valentan, predavatelj na UL TEOF in
mag. Lilijana Urlep, avtorica razstave.

Lepo vabljeni!

Javni rožni venec
2024-01-12 06:30 - 17:00
Katoliška mladina tudi na drugi petek v januarju organizira javno molitev rožnega venca na Kongresnem trgu, pred stebrom Svete Trojice. Molili bomo za domovino, za vero slovenske mladine in za papeža, škofe ter duhovnike, da bi v novem letu zvesto vodili verno ljudstvo proti zveličanju.
ZA KOGA: odprto za vse, posebej za mlade može in fante
KDAJ: 12. januar 2024 ob 6.30 zjutraj
KRAJ: Kongresni trg

več o molitvi javnega rožnega venca

Vir: Katoliška mladina
