Nadškofija Ljubljana

Sveto rešnje telo in kri
2024-05-30
Praznik sv. Rešnjega telesa in krvi bomo v Katoliški cerkvi praznovali v četrtek, 30. junija.
Na ta dan obhajamo Jezusovo navzočnost v zakramentu sv. Rešnjega telesa in krvi – evharistije, ki je središče krščanske vere in zakramentalnega življenja vernih. Na praznik so ponekod v navadi različne oblike procesij, s čimer verniki tudi navzven pokažejo svojo vero. Praznik je zapovedan, zato se katoličani ta dan udeležijo bogoslužja.

Praznik nima stalnega datuma, saj je določen glede na praznik velike noči in ga obhajamo v četrtek drugi teden po prazniku binkoštih.

Izraz evharistija prihaja iz grškega glagola eucharistein, ki pomeni zahvaljevati se. Evharistija je primarni zakrament predvsem zato, ker je pri drugih zakramentih prisotno deleženje pri neki Kristusovi kreposti, pri evharistiji pa je vsebovan Kristus sam, učlovečena Beseda, glavni avtor zakramentov. Sama v sebi je evharistija najprej zakrament Božje ljubezni do ljudi, kot jo označuje tridentinski koncil. Nato je zakrament edinosti Cerkve, saj se z evharistijo izrazi in hkrati uresničuje edinost Božjega ljudstva. Z drugim vatikanskim koncilom bi lahko sintetizirali, da je Kristus pri zadnji večerji zaupal svoji Cerkvi “spomin svoje smrti in svojega vstajenja: zakrament dobrotljivosti, znamenje edinosti, vez ljubezni, velikonočno gostijo, v kateri se prejema Kristus, duša napolnjuje z milostjo in nam daje poroštvo prihodnje slave” (B 47).
Vidiki zakramenta evharistije
Za zakrament evharistije so se v zgodovini Cerkve izoblikovali različni vidiki in različna imena. Jezus je pri zadnji večerji z učenci, pri kateri je kruh spremenil v svoje telo ter vino v svojo kri, postavil zakrament evharistije,[1] njegovo obhajanje pa je od začetkov krščanstva razpoznavno znamenje kristjanov. Postavitve zakramenta evharistije se spominjamo pri vsaki maši, posebej tedaj, ko duhovnik izreka posvetilne besede nad kruhom in vinom.[2] Kristjani verujemo, da kruh po prebistvenju (transsubstanciaciji) postane Jezusovo telo, vino pa Jezusova kri.
Posvečene hostije se hranijo v ciborijih, eno hostijo pa v običajno umetniško izdelani monštranci.[3] Namen hranjenja posvečenih hostij je dejstvo Jezusove trajne navzočnosti v zakramentalni obliki kot tudi možnost za češčenje. Duhovniki monštranco izpostavljajo v češčenje za posebne priložnosti, ob veliki noči in prazniku sv. Rešnjega telesa in krvi pa so v navadi tudi procesije, ki potekajo po cerkvah in/ali v bližnji okolici. Za praznik sv. Rešnjega telesa in krvi je marsikje v navadi postavljanje začasnih kapelic ali oltarjev, mimo katerih poteka sprevod. Duhovnika z monštranco poleg bogoslužnih sodelavcev spremljajo verniki in s tem izrazijo zunanjo versko pripadnost.
Zakrament evharistije skupaj s krstom in birmo sodi med zakramente uvajanja v krščanstvo. Otroci, ki so redno vključeni v proces kateheze, ki poteka v župnijah, v Cerkvi na Slovenskem k prvemu obhajilu pristopijo na koncu tretjega razreda. Evharistija pomeni tako polnost in vrh uvajanja v krščanstvo.

[1] Prim. Mt 26,26–30, Mr 14,22–26; Lk 22,14–23 in 1 Kor 11,23–25.
[2] Ko je šel prostovoljno v trpljenje, je vzel kruh, se zahvalil, ga razlomil, dal svojim učencem in rekel: »Vzemite in jejte od tega vsi, to je moje telo, ki se daje za vas.« Prav tako je po večerji vzel kelih, se spet zahvalil, ga dal svojim učencem in rekel: »Vzemite in pijte iz njega vsi, to je kelih moje krvi nove in večne zaveze, ki se za vas in za vse preliva v odpuščanje grehov. To delajte v moj spomin.«
[3] Monštranca je sveta posoda, umetniško izdelana, s podstavkom in stekleno odprtino, v katero se postavi sveta hostija v javno čaščenje.
Vir: Katoliška Cerkev

Evharistična procesija po ljubljanskih ulicah
2024-05-30 18:30 (Europe/Ljubljana)
Na praznik Sv. rešnjega telesa in krvi, 30. 5., vabimo vse študente in druge mlade, da se nam pridružite pri slovesni sveti maši, ki jo bo ob 18.30 daroval nadškof Stanisav Zore, in evharistični procesiji, s katero bomo Gospoda pospremili po ljubljanskih ulicah.

Obiskanje Device Marije, praznik
2024-05-31
Marijino obiskanje tete Elizabete je najprej uvedel sv. Bonaventura kot poseben praznik članov frančiškanske družine, pozneje ga je sprejel tudi rimski bogoslužni koledar. Namesto 2. julija ga sedaj praznujemo vmes med Gospodovim oznanjenjem in rojstvom sv. Janeza Krstnika.
Vir: Hozana.si

Žejni Besede
2024-05-31 19:00
Aktualne teme s katerimi se soočajo mladi odrasli v današnjem svetu. Omogočiti želimo mladim odraslim prostor za nadaljnjo rast v Besedi in skozi odnose usmerjati njihovo pot kristjanov.
KDAJ: 31. maj 2024 ob 19.00
KJE: Stari trg 34, Ljubljana
ZA KOGA: mladi odrasli 25+
Vir: Katoliška mladina

Taizéjska molitev
2024-06-03 20:00, 2024-06-17 20:00
Pri taizéjskih molitvah se prepletajo taizéjski spevi, Božja beseda in tišina. Udeležiš se jih lahko na različnih krajih po Sloveniji.
Spodaj si lahko ogledaš termine in lokacije taizéjskih molitev.
Če tudi v vašem kraju pripravljate taizéjsko molitev, lahko sporočite termin na spodnji naslov:

taize@katoliskamladina.si

Redne taizéjske molitve

V Ljubljani bodo molitve potekale od februarja do junija:

4. in 18. marec ob 19.00
1. in 15. april ob 19.00
6. in 20. maj ob 20.00
3. in 17. junij ob 20.00

Predavanje akad. Krašovca: 'Razsežnosti izzivov v pripravi novega slovenskega prevoda Svetega pisma'
2024-06-05 11:00 - 12:00
Slovenska akademija znanosti in umetnosti vljudno vabi na predavanje z naslovom Razsežnosti izzivov v pripravi novega slovenskega prevoda Svetega pisma (2024) akad. Jožeta Krašovca, ki bo v sredo, 5. junija 2024, ob 11. uri v akademijski dvorani.
Poglavitni izziv za vsak komentirani prevod Svetega pisma so problemi tekstne kritike izvirnega besedila v hebrejščini, aramejščini in grščini. Najstarejše verzije Svetega pisma so ohranjene v številnih rokopisih in prevodih, zato se mora vsak prevajalec nasloniti na tekstnokritične izdaje izvirnika in starejših prevodov. Drugi zahtevni izziv je dvatisočletna tradicija hermenevtike in specifične potrebe sodobne splošne in biblične znanosti. Tretji pomembni izziv je razvoj prevodnega jezika, ki je vedno bogatejši s filološkimi študijami, književnostjo in literarno kritiko. Zelo pomembno je dejstvo, da so prevod Svetega pisma za javno rabo v Cerkvi povsod pripravljali v popolnem soglasju z vodstvom Cerkve.
V obdobju od leta 1980 do leta 2024 sta pri nas nastala kar dva prevoda, ki sta bogato komentirana. Leta 1996 je izšel komentirani ekumenski prevod Svetega pisma, ki je dobil podnaslov »Slovenski standardni prevod« (SSP). Ta prevod je delno pripravljen po načelu ad verbum, delno po načelu ad sensum, ker so nekateri prevajalci kljub drugačnemu dogovoru zavestno spreminjali slog izvirnika. V pripravi uvodov, opomb, referenc in dodatkov na koncu knjige smo se večinoma oprli na francoski ekumenski prevod Svetega pisma iz leta 1977 (TOB). V letih od 2006 do 2024 smo zelo skrbno pripravljali novi komentirani prevod z mandatom Slovenske škofovske konference. Tako smo po desetletjih pričakovanja dobili končno verzijo uradnega prevoda Svetega pisma, ki bo osnova za liturgične priročnike in študijske namene. Ta prevod sledi načelu točnega prevoda po izvirniku na jezikovni, semantični in literarni ravni, glede osnovne strukture besedil in razčlenitve z vmesnimi naslovi pa se drži svetovno razširjene francoske La Bible de Jérusalem (BJ) iz leta 2000. Tej izdaji smo sledili tudi v sestavljanju in prirejanju uvodov, opomb, referenc in bogatih dodatkov na koncu knjige. TOB ima drugačen koncept komentiranja prevoda kakor BJ. Če se TOB v opombah osredotoča na najnujnejše realije, BJ daje večji poudarek razlagam temeljnega in večpomenskega teološkega besedišča, literarnih vrst in zvrsti ter slogovnih značilnosti. V tem je poglavitni razlog posebnega slovesa tega komentiranega prevoda Svetega pisma.
Naš novi, uradni prevod Svetega pisma kljub temu ne ukinja prejšnjega, ekumenskega, ampak ga v vseh bistvenih postavkah dopolnjuje. To je končno razvidno že iz dejstva, da so v obeh francoskih tipih komentiranega prevoda v veliki meri sodelovali isti strokovnjaki iz celotnega francoskega govornega področja po svetu. La Bible de Jérusalem je poimenovana po francoski biblični šoli v Jeruzalemu, ki je pripravo prevoda organizirala in vodila. Doslej so jo priredili že v številnih svetovnih jezikih. Na Hrvaškem je Jeruzalemska Biblija trenutno razširjena kot standardni hrvaški katoliški prevod Svetega pisma. Novi slovenski prevod Svetega pisma francosko izdajo dopolnjuje in jo tudi presega po obsegu referenc in usklajenosti sistema redakcije.
Spletna stran SAZU

Vir: Katoliška Cerkev

Okrogla miza o evtanaziji
2024-06-05 20:00
Pred posvetovalnim referendumom, na katerem bomo glasovali o vprašanju “Ali ste za to, da se sprejme zakon, ki bo urejal pravico do pomoči pri prostovoljnem končanju življenja?” vabimo na okroglo mizo, na kateri bo predstavljen katoliški pogled na evtanazijo in samomor s pomočjo.
Pogovor bo potekal v sredo, 5. junija 2024, ob 20.00 v atriju frančiškanskega samostana na Prešernovem trgu v Ljubljani.
Spregovorili bodo dr. Gabriel Kavčič, moralni teolog, Meta Rus, specializantka družinske medicine in doktorska študentka etike ob koncu življenja, in Jon Kanjir, prostovoljec Slovenskega društva Hospic. Pogovor bo moderiral Martin Ciringer iz Jezuitskega kolegija v Ljubljani.
Po vodenem pogovoru udeležencev okrogle mize bo še priložnost za vprašanja iz publike. Dogodek bomo tudi v živo prenašali na YouTube kanalu Katoliške mladine.
Vir: Katoliška Cerkev

Srce Jezusovo, slovesni praznik
2024-06-07
Osem dni po prazniku svetega Rešnjega telesa in Rešnje krvi obhaja Cerkev slovesni praznik Srca Jezusovega. Letos je to 7. junija.
Praznik skuša prodreti v globino in notranje jedro Kristusove skrivnosti, v jedro, iz katerega pritekajo vsa velika dela v naše odrešenje, posebno še Kristusova daritev na križu. In to je tista ljubezen, ki je bila od vekov skrita v brezdanjih globinah troedinega Boga, ki pa si je prevzela našo človeško naravo in nas v Kristusu začela ljubiti tudi s človeškim srcem ter dosegla svoj vrhunec v kalvarijski daritvi, ko so iz prebodene Kristusove strani začele teči reke žive vode, ki odslej nikdar več ne bodo usahnile.
Zgodovina češčenja Jezusovega Srca se začenja z apostolom Janezom, ki se je naslonil na Jezusove prsi (prim. Jn 13, 15; 21, 20) in apostola Pavla, ki je svoje vernike imel rad v Ljubezni Jezusa Kristusa (prim. Flp 1, 8). Češčenje Jezusovega Srca so širili srednjeveški mistiki, posebno sveti Bernard, sveti Bonavetura in sveti Bernardin; v tem času so nastale priljubljene pesmi, litanije in podobe Jezusovega Srca. V 14. stoletju je ta pobožnost nekoliko pojenjala. Spet pa se je poživila v 16. in 17. stoletju, za kar ima velike zasluge Janez Eudes, ki ga je papež Pij X. Imenoval začetnika, učitelja in apostola liturgičnega češčenja Srca Jezusovega, ker je leta 1670 napisal besedilo za molitveno bogoslužje (brevir) in za mašo v čast Srcu Jezusovemu.
Papež Leon XIII. je leta 1899 v okrožnici Annum sanctum (Sveto leto) orisal smisel češčenja Srca Jezusovega in vsebino praznika. V okrožnici je tudi napovedal, da bo za začetek 20. stoletja ves svet posvetil Srcu Jezusovemu. Odobril je tudi litanije Srca Jezusovega.
Ob stoletnici, odkar je bil praznik Srca Jezusovega razširjen na vso katoliško Cerkev, je Pij XII. leta 1956 izdal okrožnico Zajemali boste (Haurietis aquas), kjer je podal vsestransko in globoko teologijo Srca Jezusovega.
Pavel VI. je leta 1965 napisal okrožnico Nedoumljivo bogastvo Kristusovo. V njej je znova naglasil pomembnost Srca Jezusovega. V duhu drugega vatikanskega koncila je močno poudaril zvezo, ki jo ima to češčenje z evharistijo posebej z njenim daritvenim značajem, se pravi z mašo in obhajilom kot daritvenim obredom.
Češčenje Srca Jezusovega se nanaša na tisto, kar je pri Kristusu in sploh pri skrivnosti odrešenja najglobljega, kar zajema iz globin njegove Božje – človeške ljubezni. Častiti Srce Jezusovo torej pomeni častiti Jezusovo osebo s posebnega vidika njegove odrešenjske ljubezni Zato je jasno, da ta pobožnost nikakor ne nasprotuje drugim zdravim pobožnostim, ki jih Cerkev priporoča, temveč jih krepi, poglablja in prešinja.

Besedilo je povzeto s spletne strani stolne župnije Novo mesto.
Vir: Katoliška Cerkev

Praznik Srca Jezusovega v cerkvi Srca Jezusovega na Taboru
2024-06-07 16:00
Praznik Srca Jezusovega bodo v cerkvi Srca Jezusovega na Taboru v Ljubljani obhajali v petek, 7. junija.
Ob 16. uri bo molitvena ura, ob 16.30 pa péte litanije. Sveto mašo ob 17. uri bo ob somaševanju duhovnikov vodil ljubljanski pomožni škof dr. Anton Jamnik. Obeležili bomo spomin na 100-letnico škofovskega posvečenja častitljivega Božjega služabnika Janeza Frančiška Gnidovca in 400-letnico obstoja Misijonske družbe. Lepo vabljeni!
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša za uspeh beatifikacije slovenskega mučenca Franca Cvara
2024-06-07 19:00
Na prvi petek v mesecu, 7. junija ob 19. uri, bo pri frančiškanih na Tromostovju v Ljubljani darovana sveta maša za uspeh beatifikacije slovenskega mučenca, duhovnika Franca Cvara.
Somaševanje bo vodil župnik iz njegove rojstne župnije Sodražica, g. Franc Bizjak, sodelovali bodo tudi župnik g. Jakob Trček in župljani iz Šentruperta, kraja Cvarove smrti.
To bo tretja od tridesetih svetih maš, ki jih pripravlja pobuda Vseposvojitev in bodo na trideset zaporednih prvih petkov darovane za slovenske mučence, žrtve totalitarnega nasilja, ki so v postopku za beatifikacijo.
Svetniške kandidate s pesmijo predstavlja g. Gregor Čušin.
Bogoslužje lahko spremljamo tudi po GOLD TV in YouTube kanalu.
Lepo vabljeni.
Vir: Katoliška Cerkev

Vseslovensko srečanje posvečenih Jezusovemu in Marijinemu Srcu
2024-06-08 09:00
Vseslovensko srečanje posvečenih Jezusovemu in Marijinemu Srcu bo v soboto, 8. junija, na Ptujski Gori.

Ob 9. uri bo molitvena ura, ob 10. uri pa maša, ki jo bo daroval nadškof Marjan Turnšek.
Ob 12. uri bodo pričevanja, nato litanije Matere Božje.
Lepo vabljeni!

Vir: Družina

Dan za Magnificat 2024
2024-06-08 14:00 - 19:00
Na Pogačarjevem trgu ob stolnici sv. Nikolaja v Ljubljani bo v soboto, 8. junija, Dan za Magnificat, ko se bomo zahvalili za 10 let izhajanja revije v slovenskem jeziku.
Molitveni dan bo hkrati tudi čudovit kulturno umetniški dogodek v središču Ljubljane, kjer bomo med drugim prisluhnili vrhunskim glasbenikom in odprli razstavo na prostem s 33 likovnimi deli krščanske umetnosti po izboru Pierra Marie Dumonta, ustanovitelja revije in poznavalca svetove umetnosti.
Spored dneva za Magnificat
8. junij 2024, Pogačarjev trg, Ljubljana

14.00 Pritrkovalci na odru Pogačarjevega trga.
14.30 Uvodni pozdravi in sveta maša v ljubljanski stolnici – nadškof Stanislav Zore.
16.00 Et exultavit spiritus / Moje srce se raduje – slavljenje v besedi in glasbi na odru Pogačarjevega trga – povezuje radijski voditelj Blaž Lesnik.

sklop: duhovno-ritmična glasba z zasedbami Allegro, Alabaster in Pero.
sklop: meditacije po izboru br. Mirana Špeliča v režiji Gregorja Čušina, ki se prepletajo s samospevi v izvedbi Marka Finka in Lucasa Somoza Osterca ob spremljavi Irine Milivojević.
sklop: Orkester Simfonija 23 in akademski pevski zbor Sv. Cecilije pod vodstvom dirigenta Miha Zupanca Kovača.

19.00 Večernice in blagoslov z Najsvetejšim.

Vir: Katoliška Cerkev

Vseslovensko srečanje otroških pevskih zborov
2024-06-09 15:00
Vsi, ki radi doživite otroško razigrano sveto mašo in radi prisluhnete otroškemu petju, vabljeni na vseslovensko srečanje otroških pevskih zborov, ki se bo odvilo 9. junija ob 15. uri v cerkvi Marije Pomočnice na Rakovniku.
Organizatorji pričakujejo med 700 in 800 otrok iz 53 zborov po vsej Sloveniji. Skupaj bodo sestavili enega največjih otroških pevskih zborov pri nas, ki bo s svojim petjem polepšal sveto mašo. Zbore bo spremljal band, vse pa bo potekalo pod taktirsko palico mlade zborovodkinje Viktorije Celarc.
Dobrodošli vsi zunanji obiskovalci.
Več informacij najdete tukaj.
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2024-06-14 18:30
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od januarja 2024 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
Termini v prvih mesecih leta 2024:
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

56. narodno romanje bolnikov, invalidov in ostarelih
2024-06-15 10:00 - 12:00
V soboto, 15. junija, bo vseslovensko romanje v narodno svetišče Marije Pomagaj na Brezje. Sv. mašo ob 10.00 bo ob somaševanju duhovnikov vodil ljubljanski nadškof metropolit msgr. Stanislav Zore OFM. Pred mašo bo molitev rožnega venca.

Vir: Marija.si

Sveta maša za domovino
2024-06-18 18:30
Pred dnevom državnosti, ki ga obeležujemo 25. junija, bo v ljubljanski stolnici sveta maša za domovino, v torek, 18. junija, ob 18.30.

Romanje na Brezje
2024-06-20 20:30 - 2024-06-21 07:00
Ob zaključku šolskega in študijskega leta Katoliška mladina organizira tradicionalno zahvalno romanje na Brezje.
Romanje na Brezje bo letos potekalo v noči z 21. na 22. junija 2024.

Romanje se bo začelo ob 20.30 izpred Zavoda sv. Stanislava v Šentvidu. Ob 2.00 se nam lahko priključite v Kranju (Župnijska cerkev sv. Modesta). Jutranja sveta maša na Brezjah bo ob 7.00. Prijava za organiziran avtobusni prevoz iz Brezij do Ljubljane je možna do 22. junija.
Romanje lahko organizirate tudi iz svoje župnije.
S seboj imejte: športno obutev (primerno za asfalt), dovolj tekočine, malico, dodatna oblačila, palerino in/ali dežnik, telefon (za pesmarico), pripomočke za oskrbo žuljev, žepno ali naglavno svetilko.

Vir: Katoliška mladina

Rojstvo Janeza Krstnika, slovesni praznik
2024-06-24
V Katoliški cerkvi 24. junija praznujemo slovesni praznik rojstva Janeza Krstnika.
V koledarju cerkvenega leta se slovesno spominjamo rojstva dveh oseb, ki sta najpomembnejši v zgodovini odrešenja: učlovečenega Božjega Sina Jezusa Kristusa (na božič, 25. decembra) in njegove deviške matere Marije (8. septembra). Edini svetnik, čigar rojstvo Cerkev proslavlja s posebnim praznikom, je Janez Krstnik, Jezusov predhodnik. Njegova vloga je posebej pomembna ob prehodu iz Stare v Novo zavezo, saj Janez Krstnik velja za angela glasnika pred Mesijo.
Evangelist Luka (prim. Lk 1,5–25) poroča, kako je Bog po angelu očetu Zahariju naznanil Janezovo rojstvo, podobno kot kasneje Mariji iz Nazareta učlovečenje Jezusa, Božjega Sina. V obeh primerih je Božji poslanec določil tudi ime otroka, s katerim je naznačeno njegovo rojstvo. Ime Janez se po hebrejsko glasi Johanan in pomeni Bog je milostljiv. Janezu pravimo Krstnik zato, ker je oznanjal krst spokornosti in je tiste, ki so se s pokoro hoteli pripraviti na Odrešenikov prihod, krščeval v reki Jordan; predvsem pa je dobil vzdevek Krstnik zato, ker je krstil Jezusa (prim. Mt 3,13–17; Mr 1,9–11 in Lk 3,21–22) ter ga pri tem razglasil za obljubljenega Mesija.

Besedilo je povzeto po knjigi Svetnik za vsak dan msgr. Silvestra Čuka.
Vir: Katoliška Cerkev

Žejni Besede
2024-06-28 19:00
Smo mladi odrasli v Cerkvi z željo po medsebojnem povezovanju in skupni rasti v veri za poglobitev odnosa z Bogom in z drugimi.
Na srečanjih bomo skupaj molili in slavili Boga ter skupaj z gosti in predavatelji odpirali aktualne teme s katerimi se soočajo mladi odrasli v današnjem svetu. Omogočiti želimo mladim odraslim prostor za nadaljnjo rast v Besedi in skozi odnose usmerjati njihovo pot kristjanov.

Prihodnja srečanja:

28. junij 2024 ob 19.00

Za vse dodatne informacije, nas kontaktirajte na:

zejnibesede@katoliskamladina.si

Vir: Katoliška mladina

Sv. Peter in Pavel, slovesni praznik
2024-06-29
V Katoliški cerkvi 29. junija praznujemo slovesni praznik apostolov sv. Petra in Pavla.
Peter je bil ribič iz Betsajde ob Genezareškem jezeru. Jezus ga je poklical, da bi bil ribič ljudi in da bi kasneje kot pastir tudi vodil Cerkev kot Božje ljudstvo. Po svetopisemskem izročilu mu je Jezus po tem, ko ga je poklical za učenca, spremenil ime v Peter: »Ti si Peter in na tej skali bom sezidal svojo Cerkev in vrata podzemlja je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva; in kar koli boš zavezal na zemlji, bo zavezano v nebesih; in kar koli boš razvezal na zemlji, bo razvezano v nebesih« (Mt 16,18–20). Zelo pomembna izkušnja v Petrovem življenju je bila ta, da je Jezusa, po tem, ko je bil le-ta prijet, kljub temu, da se je ob njem vzgajal in učil približno tri leta, trikrat zatajil. Po Jezusovem vnebohodu Peter nastopa kot voditelj apostolov in mlade Cerkve. Nekaj časa je bil škof v Antiohiji, okoli leta 42 pa je odšel v Rim. Od tam je vernikom v Mali Aziji poslal dve pismi (1 Pt in 2 Pt), življenjsko pot pa je sklenil z mučeništvom.
Po zgodovinskih virih naj bi apostol Peter vladal do leta 67 po Kr. Več zgodnjekrščanskih spisov potrjuje, da je Peter umrl nasilne smrti v Rimu v času vladanja cesarja Nerona. Na kraju njegovega mučeništva je dal cesar Konstantin leta 350 postaviti veliko baziliko. Sedanja bazilika sv. Petra v Vatikanu je bila postavljena v letih med 1506 in 1526. Pod njenim glavnim oltarjem je gob apostola Petra, čigar nasledniki so papeži oz. rimski škofje.
Apostol Pavel se je rodil okrog leta 10 po Kr. v Tarzu, v glavnem mestu takratne rimske province Kilikije. Po rodu je bil Jud, po očetu pa je podedoval rimsko državljanstvo. Bil je farizej in poznavalec judovstva, ki je do spreobrnjenja na poti v Damask preganjal kristjane. Apostol Pavel je ob rojstvu dobil ime Savel, po spreobrnjenju pa se je dal krstiti in ime spremenil v Pavel.
O delovanju apostola Pavla poroča evangelist Luka v Apostolski delih. Obhodil je velik del takratne rimske države in ustanavljal cerkvene občine ter jih spodbujal s pismi. Danes poznamo štirinajst ohranjenih Pavlovih pisem, ki so po vsebini in obsegu za štirimi evangeliji najpomembnejši del Svetega pisma Nove zaveze. Podobno kot apostol Peter je tudi on umrl mučeniške smrti za časa cesarja Nerona okrog leta 67.
Praznika obeh apostolov je Cerkev obhajala že v 4. stoletju. Najstarejši rimski koledar Furija Dionizija Filokala iz leta 354 navaja 29. junij kot praznik apostolov Petra in Pavla. Na predvečer ali na praznik apostolov Petra in Pavla slovenski škofje diakone posvečujejo v duhovnike.
Vir: Katoliška Cerkev

Mašniško posvečenje
2024-06-29 09:00
Na praznik Petra in Pavla, v soboto, 29. junija, ob 9. uri, bo ljubljanski nadškof msgr. Stanislav Zore OFM v mašnika posvetil Matjaža Vento iz župnije Dob.

Sv. Tomaž, apostol, praznik
2024-07-03
V Katoliški cerkvi 3. julija praznujemo god sv. Tomaža, apostola in mučenca.
Človeku, ki noče verjeti na besedo, ampak se hoče o vsem prepričati na lastne oči, pravimo ‘neverni Tomaž’. Obnaša se namreč kot apostol Tomaž po Jezusovem vstajenju. Evangelist Janez pripoveduje, da se je Gospod po svojem vstajenju prvi večer prikazal svojim učencem, zbranim za zaprtimi vrati hiše, kjer so le nekaj dni poprej skupaj z Jezusom obhajali spominsko večerjo ob judovskem velikonočnem prazniku, ki je bila obenem zadnja večerja Jezusa kot človeka. Tomaža, pravi, ni bilo med njimi. Ko so mu drugi pripovedovali, da je Jezus vstal in se jim prikazal, jim je odvrnil: »Če ne vidim na njegovih rokah znamenja žebljev in ne vtaknem svojega prsta v rane od žebljev, že ne bom veroval.« Čez osem dni je vstali Gospod spet obiskal svoje učence. Tomažu je rekel: »Daj svojo roko in jo položi v mojo stran in ne bodi neveren, temveč veren.« Tedaj je Tomaž izpovedal vero z vklikom: »Moj Gospod in moj Bog!«
Zaradi tega dogodka je Tomaž postal ‘slaven’, vendar pa o njem bolj malo vemo. Preden ga je Jezus poklical v svojo službo, je opravljal ribiški poklic ob Genezareškem jezeru. Prvi trije evangelisti (Matej, Marko in Luka) omenjajo Tomaža le v seznamih dvanajsterih apostolov, več pozornosti pa mu posveti evangelist Janez, ki ga v svoje poročilo o Jezusovem življenju in delovanju vplete štirikrat. Prvič tedaj, ko Tomaž izrazi svojo pripravljenost iti z Jezusom v smrtno nevarnost, ko gre v Betanijo k Lazarju; drugič med Jezusovim poslovilnim govorom pri zadnji večerji, ko Tomaž poslavljajočemu se Jezusu vpade v besedo in pravi, da oni ne vedo, kam gre; najdaljši je tretji odlomek o Tomažu, omenjen na začetku; četrtič in zadnjič pa Janez omenja Tomaža kot enega izmed sedmerih apostolov, ki se jim je vstali Gospod prikazal, ko so na Genezareškem jezeru lovili ribe. Janez trikrat navaja Tomažev vzdevek Dvojček, kar je dejansko le prevod njegovega imena, kajti ime Tomaž izhaja iz aramejske besede ‘toma’ s pomenom ‘dvojček’.
Prakrščansko poročilo ve povedati, da je apostol Tomaž po Jezusovem vnebohodu in prihodu Svetega Duha deloval na bližnjem Vzhodu in prišel celo do Indije. Umrl naj bi mučeniške smrti v kraju Mailapur pri Madrasu: prebodli so ga s sulico ali z mečem. Indijska Cerkev se ponaša, da je njen ustanovitelj sveti Tomaž, zato indijske kristjane pogosto imenujejo ‘Tomaževi kristjani’.
God apostola Tomaža so od 6. stoletja dalje obhajali 21. decembra, od leta 1969 pa je 3. julija, kakor je bil že prej v vzhodni Cerkvi v spomin na prenos njegovih kosti iz Indije v mezopotamsko Edeso (leta 232). Svetega Tomaža navadno upodabljajo s sulico, pogosto pa ima v rokah tudi kotno merilo stavbenikov in sicer zaradi neke legende, ki pripoveduje, da je izrisal načrt za prelepo palačo v Indiji. Zaradi te legende častijo svetega Tomaža kot svojega zavetnika arhitekti, zemljemerci, geometri, zidarji, kamnoseki in tesarji.
V naši domovini je temu apostolu posvečenih 34 cerkva (8 župnijskih in 26 podružnic).
Vir: Revija Ognjišče in Katoliška Cerkev

Ciril in Metod, sozavetnika Evrope, slovesni praznik
2024-07-05
V Katoliški cerkvi 5. julija obhajamo slovesni praznik sv. bratov Cirila in Metoda, slovanskih apostolov in sozavetnikov Evrope. Imenujemo ju tudi apostola Slovanov zaradi pomembnega misijonskega dela med slovanskimi ljudstvi.
Ciril in Metod sta bila misijonarja grškega rodu, ki sta pri oznanjevanju in širjenju krščanske vere uporabljala glagolico. Ciril se je rodil okrog l. 826 ali 827, Metod pa okrog l. 812 ali 815 v Solunu. Pri krstu so ju poimenovali Konstantin in Mihael, vendar sta ob vstopu v samostan imeni spremenila. Najprej sta delovala kot knjižničar in učitelj filozofije. Mladost sta preživela v okolici Soluna, cesar pa ju je okrog l. 860 poslal misijonarit na polotok Krim.
Moravski knez Rastislav ju je okrog l. 860 povabil med slovanske narode, kjer sta delovala na tedanjem velikomoravskem ozemlju, ki je zajemalo današnjo vzhodno Slovenijo, vzhodno Hrvaško, Madžarsko, Češko, Slovaško, južno Poljsko, jugovzhodno Nemčijo in zahodno Ukrajino ter širila krščansko oznanilo v slovanskem jeziku. Po treh letih na Moravskem sta odšla v Panonijo in od tam preko Benetk v Rim. Pri papežu Hadrijanu II. (867–872) sta dobila dovoljenje za opravljanje bogoslužja v slovanskem jeziku.
Ciril je v Rimu zbolel in umrl, papež Hadrijan II. pa je Metoda poslal h knezu Koclju v Panonijo. Na tem ozemlju je prišel v spor z nemškimi duhovniki in bil obtožen krivoverstva. Po izpustitvi mu je papež Janez VIII. (872–882) ponovno dovolil uporabo slovanskega jezika za bogoslužno rabo.
Njun godovni dan v Katoliški Cerkvi obhajamo 5. julija, v neslovanskih deželah pa 14. februarja. Pravoslavna Cerkev njun god obhaja 11. maja, 24. maja pa godujeta po julijanskem koledarju. Sveti papež Janez Pavel II. (1978–2005) ju je leta 1980 imenoval za sozavetnika Evrope. V ljubljanski nadškofiji sta glavna zavetnika, v mariborski nadškofiji pa druga zavetnika nadškofije. V murskosoboški škofij je sv. Metod glavni zavetnik škofije, njun god pa v Katoliški cerkvi v Sloveniji obhajamo kot slovesni praznik.
Praznik apostolov Slovanov je priložnost za ovrednotenje in zavedanje njunega pomena na področju evropske kulturne, zgodovinske in jezikovne dediščine, ki je povezana tudi z našo deželo.
Vir: Katoliška Cerkev

Skavti vabijo na tabor družin
2024-07-05 - 2024-07-07
Združenje slovenskih katoliških skavtinj in skavtov tudi letos v osrčju kočevskih gozdov, v Skavtskem okoljskem centru Kočevski Rog prireja tabor družin. Odklop od vsakdanjega sveta, skavtsko navdihnjen dopust in super družba. 3-dnevni dogodek je namenjen družinam, ki želijo aktivno preživeti čas v naravi (gibanje, spoznavanje narave, igre v naravi, izdelovanje naravnih izdelkov, izmenjava izkušenj, kako zdravo živeti v družini, idr.). Tabor družin je namenjen celotnim družinam (otroci s starši), tako skavtom kakor tudi tistim, ki niso skavti.
Termina:

5. – 7. 7. 2024
23. – 25. 8. 2024

Prijave so odprte do 20. maja 2024.
Več informacij
Prijavnica na tabor
Vir: Katoliška Cerkev

Sveta maša za uspeh beatifikacije učiteljice Anice Drobnič
2024-07-05 19:00
Na prvi petek v mesecu, 5. julija, na praznik sv. Cirila in Metoda, sozavetnikov Evrope, bo ob 19. uri pri frančiškanih na Tromostovju v Ljubljani darovana sveta maša za uspeh beatifikacije učiteljice Anice Drobnič.
Somaševanje bo vodil g. Maks Ipavec, župnik iz Begunj pri Cerknici, kjer je Anica delovala, sodelovali bodo tudi g. Simon Virant, župnik in g. Simon Onušič, duhovni pomočnik iz Blok, Aničine rojstne župnije in farani obeh župnij. To bo četrta od tridesetih svetih maš, ki jih pripravlja pobuda Vseposvojitev in bodo na trideset zaporednih prvih petkov darovane za slovenske mučence, žrtve totalitarnega nasilja, ki so v postopku za beatifikacijo.
Svetniške kandidate s pesmijo predstavlja g. Gregor Čušin. Bogoslužje lahko spremljamo tudi po GOLD TV in YouTube kanalu.
Lepo vabljeni.
Več informacij
Vir: Katoliška Cerkev

Ignacijanske duhovne vaje za duhovnike: »Moj Gospod in moj Bog.«
2024-07-07 - 2024-07-13
Ignacijev dom duhovnosti v Ljubljani vabi na ignacijanske duhovne vaje za duhovnike Moj Gospod in moj Bog, ki bodo od 7. do 13. julija 2024. Voditelj bo p. Milan Bizant DJ.
Čas za druženje z Gospodom, za odnos z njim, za molitev ob Božji besedi – to nas napoji in nahrani. Te hrane potrebujemo v duhovniškem poslanstvu.
Letne duhovne vaje so dragocen prostor druženja z Gospodom. V odnosu z njim se vse začne; odnos z njim je prostor za vse, kar duhovnik živi. Uspehe in neuspehe, prepričanja in dvome, pomoč ljudem in to, da je pomoči potreben. Izkušnja apostola Tomaža je dragocena. Govori nam, da kjer je dvom, prikrajšanost, upornost, se lahko dogodi zelo globoko osebno srečanje z Gospodom. Dajmo to možnost.
PRIJAVA
Vir: Katoliška Cerkev

Sv. Benedikt, zavetnik Evrope, praznik
2024-07-11
Svetega Benedikta, začetnika zahodnega meništva, je papež Pavel VI. 24. oktobra 1964 razglasil za prvega zavetnika Evrope, ker je “s križem, knjigo in plugom prinesel krščanski napredek narodom, razkropljenim od Sredozemskega morja do Skandinavije, od Irske do prostranih nižin Poljske”.
Poljak Janez Pavel II., prvi slovanski papež, je leta 1980, ob 1500 letnici rojstva sv. Benedikta, dejal, da je bila Evropa na novo rojena ob propadu velikega rimskega imperija. »Ko se je porajala na njegovih kulturnih temeljih, je po zaslugi benediktinskega duha iz tistega izročila povzela in v dediščino evropske in vesoljne kulture utelesila vse tisto, kar bi se sicer izgubilo.« Redovna pravila, ki jih je sestavil sveti Benedikt in jih imenujejo “evangelij, presajen v resnično življenje”, je mogoče povzeti v treh besedah: ‘Ora et labora!’ (Moli in delaj). Skladno povezovanje dela in molitve je ideal krščanskega prizadevanja za popolnost ali izpolnjevanje božje volje.
Papež Gregor Veliki, ki je sestavil življenjepis sv. Benedikta v obliki pogovora z namišljenim diakonom Petrom, pove, da se je Benedikt rodil v plemeniti družini v Nursiji to je današnje mestece Norcia v Umbriji in sicer okoli leta 480. O njegovi družini vemo le to, da je imel sestro dvojčico Sholastiko, ki je vse življenje hodila po bratovih stopinjah in ga posnemala tudi v svetništvu (njen god obhajamo 10. februarja). Starši so Benedikta poslali v Rim, da bi se izpopolnil v pravnih vedah, toda prav kmalu je bil sit Rima in njegove pokvarjenosti. Najprej se je umaknil v bližino mesta Tivoli, kjer si je poiskal družbo enako mislečih. Kmalu je spoznal, da ta družba ni zanj, zato se je skril v samotno sotesko reke Aniene nedaleč od mesta Subiaco, ker je želel biti popolnoma ločen od sveta, da bi ob branju in premišljevanju Svetega pisma in v molitvi našel stik z Bogom ter prodrl v globine svoje duše. Pa ni bil dolgo sam. Nekega dne so se pred njegovo votlino prikazali puščavniki iz Vicovara in ga prosili, naj namesto umrlega predstojnika prevzame vodstvo njihove skupnosti. Benedikt je njihovo gorečo prošnjo uslišal. Puščavniki pa so bili svojeglavi, zato jih je zapustil. Po dolgem premisleku je sprejel vodstvo nove redovne skupnosti, ki se je bila voljna ravnati po njegovih pravilih. Tem svojim redovnikom je Benedikt hotel biti ‘oče’, to namreč pomeni beseda ‘abbas’ ali po slovensko ‘opat’.
Čez nekaj časa je izbral najboljše menihe iz dvanajstih samostanov, ki jim je bil ‘oče’, in se napotil proti jugu. Ustavil se je pri mestu Cassino pri Neaplju, zgrajenim pod visokim gričem. Na vrhu tega griča je zrastel znameniti samostan Montecassino, ki velja za matično hišo benediktinskega reda in v nekem smislu vseh samostanov na krščanskem Zahodu. Stari viri postavljajo začetek Montecassina v leto 529: ta letnica ima tudi simboličen pomen tega leta je namreč bizantinski cesar Justinijan dal zapreti zadnjo pogansko šolo v Atenah, Montecassino pa je zasvetil kot novo žarišče krščanske kulture. Skupnost na Montecassinu je opat Benedikt vodil vse do svoje smrti, najbrž leta 547.
Besedilo je s spletne strani revije Ognjišče.
Vir: Katoliška Cerkev

Molitev in sveta maša za bolnike z rakom
2024-07-12 18:30
Kongregacija za bogoslužje in discipline zakramentov je 11. februarja 2020 uradno razglasila sv. Leopolda Mandića za zavetnika bolnikov z rakom. Kongregacija je poudarila, da je s to razglasitvijo odprto okno upanja, saj bo sv. Leopold, ki je sam doživel osebno izkušnjo nemoči te težke težke bolezni, kot zavetnik spremljal onkološke bolnike s svojo priprošnjo pri Bogu.
Od januarja 2024 bo v baziliki Marije Pomagaj na Brezjah vsak drugi petek v mesecu potekala molitev s priprošnjo sv. Leopoldu Mandiću.
Termini: 12. julij, 9. avgust, 13. september
Ob 18.30 – molitev rožnega venca
Ob 19.00 – sveta maša in po maši blagoslov z relikvijami sv. Leopolda Mandića
Vir: Marija.si

Ignacijanske duhovne vaje v tišini na Mirenskem Gradu
2024-07-19 - 2024-07-24
Vabljeni na Ignacijanske duhovne vaje v tišini, ki bodo potekale od 19. – 24. julija 2024 na Mirenskem Gradu.
Vodila jih bo Anja Kastelic s sodelavci.
Namenjene so vsem, ki si želijo globlje vstopiti v lepoto Besede in izkusiti dinamiko duhovnega razločevanja.
Prijave so možne na: nabesedo@gmail.com
Duhovne vaje vstopajo v dinamiko duhovnega razločevanja, ki so dogaja vedno v srcu osebe ter v dialogu z Besedo, ki je Oseba. V tišini so zato, da lažje slišimo tihi glas Milosti, ki ne vpije, temveč nežno nagovarja.
Za naše srce se namreč vedno bojujeta dva: Sveti Duh, avtor naše rodovitnosti in lepote ter hudi duh, sovražnik človekove sreče. Od tega, koliko prepoznamo razliko v njuni govorici in koga izberemo, zavisi marsikaj v našem življenju.
Kdor se bo DV udeležil v celoti, bo na koncu lahko vstopil v zaključno duhovno razločevanje, možna pa je tudi udeležba samo za krajši čas.
Vir: Katoliška Cerkev
